Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2026 року Справа№200/1299/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23.02.2026 року ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить суд:
визнати бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) у не ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 (один) мільйон гривень, відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 11 лютого 2025 р. №153 “Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану”, протиправною;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Збройних Сил України (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) виплатити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) одноразову грошову винагороду за тривалість проходження служби в бойових, умовах у розмірі 1 (один) мільйон гривень, відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 11 лютого 2025 р. №153 “Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану”.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України “Про судовий збір”, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені до суду.
В обґрунтування позову зазначено, що вона була призвана на військову службу за мобілізацією 12.03.2022, що підтверджується відмітками у військовому квитку серії НОМЕР_4 , дата видачі 21.04.2022, до Відповідача. Станом на момент призову на військову службу повний вік Позивача складав 22 роки. Під час проходження військової служби ОСОБА_1 участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України: у період із 05.08.2022 по 31.12.2022, із 29.04.2023 по 14.05.2023, із 31.05.2023 по 11.11.2023, із 01.12.2023 по 09.12.2023, із 30.12.2023 по 10.01.2024, із 14.01.2024 по 01.02.2024, із 10.02.2024 по 01.04.2024, із 10.04.2024 по 01.08.2024, із 20.08.2024 по 31.12.2024, із 22.01.2025 по 30.06.2025. Загальна кількість перебування у зоні бойових дій складає понад 800 днів. Дані обставини підтверджуються довідкою від 02.08.2025 № 1553/9411, старшому сержанту ОСОБА_1 виданою військовою частиною НОМЕР_2 . Під час проходження військової служби Позивач до дисциплінарної, адміністративної, кримінальної відповідальності не притягалась. 09.09.2025 адвокатом Фесенком Ярославом Євгеновичем було подано адвокатський запит в інтересах Позивача, в якому він просив повідомити про результати розгляду рапорту ОСОБА_3 від 28.08.2025. У відповідь на адвокатський запит надійшла відповідь військової частини НОМЕР_2 № 1553/12960 від 26.09.2025, в якій було зазначено, що отриманий рапорт військовослужбовці прийнятий для опрацювання. В подальшому адвокатом було подано повторний адвокатський запит для отримання результатів по розгляду поданого ОСОБА_1 рапорту від 28.08.2025. У відповідь па повторний адвокатський запит надійшла відповідь військової частини НОМЕР_2 № 1553/17658 від 23.11.2025, в якому відмовлено у задоволенні рапорту ОСОБА_1 . Підстава відмови - «безпосередня участь молодшого сержанта ОСОБА_4 у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій не підтверджена документально. Однак, Позивач з такою відмовою не погоджується, у зв`язку із чим звернулася до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою суду від 02 березня 2026 року відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідачем через канцелярію суду у встановлені судом строки, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Позивачка дійсно в період із 17.06.2022 проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 , та була призвана на військову службу під час воєнного стану у віці до 25-ти років. Позивачка була призначена на посаду старшого бойового медика роти забезпечення військової частини НОМЕР_2 .
11.02.2025 Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (постанова КМУ №153). Метою даного нормативного акту, як зазначено в пункті 1 вказаної постанови вирішено погодитися з пропозицією Міністерства оборони та Міністерства внутрішніх справ стосовно реалізації протягом двох років з дня, що настає за днем набрання чинності цією постановою, експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану (далі - експериментальний проект). Пунктом 2 постанови КМУ від 11.02.2025 №153 затверджено, зокрема, Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану (надалі Порядок №153).
На час виникнення спірних правовідносин (подачі заяви про виплату), приписи постанови КМУ №153 встановлюють 3 (три) обов`язкових умов, в разі виконання яких військовослужбовцю може бути виплачена одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах в розмірі 1 млн. гривень (диспозиція правової норми), а саме: 1. вік на дату прийняття або призову на військову службу до набрання чинності Постановою №153 (11 лютого 2025 року): до 25 років; 2. факт прийняття або призову на військову службу під час воєнного стану, тобто після 24 лютого 2022 року, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 р. №64; 3. безпосередня участь у бойових діях в районах ведення воєнних бойових дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою №153 (11 лютого 2025 року) (абз. 2 п. 4); або безпосередня участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою №153 (11 лютого 2025 року) у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) (абз. 4 п. 4). Однак позивачка не відповідає останньому критерію, а саме: не брала безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних бойових дій, відсутні у неї захворювання, поранення (травм, контузій, каліцтв), одержані під час захисту Вітчизни, також не перебувала вона в полоні.
Матеріалами справи підтверджено і не заперечується сторонами у справі, що позивачка ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 17.06.2022 була призвана на військову службу під час дії воєнного стану, до досягнення 25-річного віку, перебувала на посаді старшого бойового медика роти забезпечення військової частини НОМЕР_2 . Військова частина НОМЕР_2 визнає, що, як і зазначено в довідці №1553/9411 від 02.08.2025 позивачка в періоди, які в ній зазначені, брала безпосередню участь у здійсненні заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Однак участь у здійсненні заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України не є тотожнім участю в бойових діях. Позивачкою не надані докази, передбачені окремими дорученнями міністерства оборони України, які б підтверджували її безпосередню участь саме в бойових діях в районах бойових дій: бойовий наказ, журнал бойових дій та рапорт командиру підрозділу. Відсутні дані документи і у військовій частині НОМЕР_2 , у зв`язку із тим, що позивачці не надавались накази про участь в бойових діях, та вона і не брала в них участь.
Ухвалою суду від 14 квітня 2026 року витребувано у Військової частини НОМЕР_2 всі наявні документи, які підтверджують факт безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях та здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період з 05.08.2022 по 31.12.2022, із 29.04.2023 по 14.05.2023, із 31.05.2023 по 11.11.2023, із 01.12.2023 по 09.12.2023, із 30.12.2023 по 10.01.2024, із 14.01.2024 по 01.02.2024, із 10.02.2024 по 01.04.2024, із 10.04.2024 по 01.08.2024, із 20.08.2024 по 31.12.2024, із 22.01.2025 по 30.06.2025, а саме: бойові накази, бойові розпорядження, журнали бойових дій, бойові донесення, рапорти командирів підрозділів, інші документи, що підтверджують виконання бойових (спеціальних) завдань; рапорти, накази на підставі яких ОСОБА_1 в період з серпня 2022 року по липень 2025 року включно нараховувалась та виплачувалась додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168; довідку про нараховане та виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з серпня 2022 року по липень 2025 року включно. Докази зобов`язано надати у строк до 24.04.2026 року.
24.04.2026 року представником відповідача було подано клопотання в якому представник просив суд надати додатковий строк для виконання ухвали суду від 14.04.2026.
Ухвалою суду від 27 квітня 2026 року клопотання представника Відповідача від 24.04.2026 року про надання додаткового строку для виконання ухвали суду від 14.04.2026 – задоволено. Процесуальний строк, встановлений судом в ухвалі від 14.04.2026 року про витребування доказів по справі №200/1299/26 продовжено. Надано Відповідачу строк для надання витребуваних судом доказів по справі №200/1299/26 зазначених в ухвалі суду від 14.04.2026 року до 30.04.2026 року включно.
30.04.2026 року на виконання ухвали суду від 14 квітня 2026 року представником Відповідача було частково надано витребувані судом документи. Відповідачем не було надано довідку про нараховане та виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з серпня 2022 року по липень 2025 року включно.
Також Відповідачем було надано додаткові пояснення в яких зокрема зазначено, що Наказом Міністерства Оборони України № 363 від 06.10.2020 «Про затвердження Інструкції з ведення Історічного формуляра, Історічної довідки та Журналу бойових дій» встановлений порядок ведення Журналу бойових дій військової частини. Відповідно до зазначеної інструкції ведення Журналу бойових дій здійснюється у довільній формі на підставі оперативних директив, бойових наказів, розпоряджень, зведень, бойових донесень тощо, а також усних розпоряджень старших начальників і командирів. Обов`язкові складові Журналу бойових дій:- дата запису; загальна обстановка перед початком операції (бою); бойовий склад та угруповання своїх військ та військ противника; співвідношення сил і засобів; коротке викладення завдання військовій частині (підрозділу); рішення командира та бойові завдання, поставлені підпорядкованим частинам (підрозділам); уточнені рішення та розпорядження, які віддавалися командирами (начальниками) чи були отримані від старших начальників; дані про захоплення полонених та трофеї; втрати своїх військ і противника; можливі висновки та пропозиції щодо тактики застосування військ Таким чином, зазначення в журналі про виконання кожним військовослужбовцем завдань не передбачено у зв`язку із чим, таких записів і немає в журналі бойових дій військової частини НОМЕР_2 . Військова частина НОМЕР_2 зазначає, що і бойовий наказ і журнал бойових дій стосуються виконання бойових завдань саме військовою частиною та її підрозділами і лише командир підрозділу знає які завдання протягом місяця виконував підпорядкований йому військовослужбовець та наприкінці місяця, відповідно до наказом Міністерства оборони України “Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам” №260 від 07.06.2018 (далі – Порядок №260), цей командир подає відповідний рапорт із зазначенням виконуваних кожним військовослужбовцем його підрозділу завдань та періоду виконання певних завдань, в тому числі і участі саме в бойових діях. Однак такі рапорти безпосередні начальники позивачки не подавали. На вимогу суду надаємо зазначені рапорти командирів підрозділів де проходила службу позивачка. 11.12.2024 позивачці виповнилось 25 років, тому рапорти надаються за період до цієї дати. Також зазначаємо, що безпосередня участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за які законодавством передбачена виплата додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. в розрахунку на місяць не є тотожним участі саме в бойових діях. Про те, що вона брала участь саме в бойових діях не міститься посилання і в позовній заяві.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
З огляду на вищевикладене справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_5 . Позивач є учасником бойових дій (посвідчення НОМЕР_6 від 07 липня 2023 року).
Згідно військового квитка серії НОМЕР_4 , Позивача 12.03.2022 року на підставі Указу Президента України №69 від 24.02.2022 року призвано у Збройні Сили України. Військову присягу прийняв 12.03.2022 року у в/ч НОМЕР_7 .
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.06.2022 року № 29 Позивача призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 05 червня 2022 року № 5-РС, з 17 червня 2022 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, на котлове забезпечення з 18 червня 2022 року та вважати таким, що з 17 червня 2022 року прийняв справи та посаду та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 01.08.2025 року № 1553/9384 Позивач перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 .
Згідно довідки Військової частини НОМЕР_2 від 01.08.2025 року № 1553/9411 (Форма 12), зазначено, що Позивач брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення зазначених заходів, у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України: у період з 05.08.2022 по 31.12.2022, з 29.04.2023 по 14.05.2023, з 31.05.2023 по 11.11.2023, з 01.12.2023 по 09.12.2023, з 30.12.2023 по 10.01.2024, з 14.01.2024 по 01.02.2024, з 10.02.2024 по 01.04.2024, з 10.04.2024 по 01.08.2024, з 20.08.2024 по 31.12.2024, з 22.01.2025 по 30.06.2025.
28.08.2025 Позивачем було подано рапорт до Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », до якого також було додано рапорт з додатками на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 , в якому Позивач просила розглянути і задовільнити рапорт та вжити необхідних заходів для нарахування, старшому сержанту ОСОБА_2 , одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Постанови № 153.
09.09.2025 адвокатом Фесенком Ярославом Євгеновичем було подано адвокатський запит в інтересах Позивача, в якому він просив повідомити про результати розгляду рапорту ОСОБА_3 від 28.08.2025.
У відповідь на адвокатський запит надійшла відповідь військової частини НОМЕР_2 № 1553/12960 від 26.09.2025, в якій було зазначено, що отриманий рапорт військовослужбовці прийнятий для опрацювання.
В подальшому адвокатом Фесенком Ярославом Євгеновичем було подано повторний адвокатський запит для отримання результатів по розгляду поданого ОСОБА_1 рапорту від 28.08.2025.
У відповідь па повторний адвокатський запит надійшла відповідь військової частини НОМЕР_2 № 1553/17658 від 23.11.2025, в якій зокрема зазначено, що безпосередня участь молодшого сержанта ОСОБА_4 у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій не підтверджена документально. Зважаючи на вищевикладене, підстави для виплати молодшому сержанту ОСОБА_4 одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби у бойових умовах в розмірі 1 (один) мільйон гривень, відповідно до Порядку реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153, відсутні.
Відповідно до рапортів на ім`я командира Військової частини НОМЕР_2 вх. №774 від 31.08.2022 року, №1863 від 01.11.2022 року, №2892/1 від 02.12.2022 року, №1066 від 04.02.2023 року, від 28.02.2023 року, № 469 від 01.05.2023 року, №7193 від 03.07.2023 року, №8484 від 02.08.2023 року, №10012 від 04.09.2023 року, №11569 від 04.10.2023 року, №13119 від 02.11.2023 року, №14663 від 04.12.2023 року, №7654 від 04.05.2024 року, №79 від 02.01.2024 року, №2257 від 03.02.2024 року, №4261 від 03.03.2024 року, №9432 від 05.06.2024 року, №11462 від 03.07.2024 року, №13732 від 02.08.2024 року, №16145, від 02.09.2024 року, №13777 від 06.10.2024 року, №21040 від 05.11.2024 року, №23040 від 02.12.2024 року, №119 від 02.01.2025 року про виплату особовому складу роти контрдиверсійної боротьби в/ч НОМЕР_8 , за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах, на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових завдань батальйоном першого ешелону оборони за період з 05.08.2022 року по 31.08.2022 року, з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року, з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року, з 01.01.2023 року по 31.01.2023 року, з 29.04.2023 року по 30.04.2023 року, з 01.06.2023 року по 30.06.2023 року, з 01.07.2023 року по 31.07.2023 року, з 01.08.2023 року по 31.08.2023 року, з 01.09.2023 року по 30.09.2023 року, з 01.10.2023 року по 31.10.2023 року, з 01.11.2023 року по 30.11.2023 року, з 01.12.2023 року по 09.12.2023 року, з 30.12.2023 року по 31.12.2023 року, з 01.01.2024 року по 10.01.2024 року, з 14.01.2024 року по 31.01.2024 року, з 01.02.2024 року по 01.02.2024 року, з 10.02.2024 року по 29.02.2024 року, з 01.04.2024 року по 01.04.2024 року, з 10.04.2024 року по 30.10.2024 року, з 01.05.2024 року по 31.05.2024 року, з 01.06.2024 року по 30.06.2024 року, з 01.07.2024 року по 31.07.2024 року, з 01.08.2024 року по 01.08.2024 року, з 20.08.2024 року по 31.08.2024 року, з 01.09.2024 року по 30.09.2024 року, з 01.10.2024 року по 31.10.2024 року, з 01.11.2024 року по 30.11.2024 року, з 01.12.2024 року по 31.12.2024 року, зокрема молодшому сержанту ОСОБА_1 . Зазначені рапорти було погоджено командиром військової частини.
Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги та заперечення сторін, суд виходить з такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дія якого в подальшому була неодноразово продовжена та наразі триває.
Воєнний стан в розумінні положень статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №389-VIII - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Окрім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі по тексту Закон України № 2232-ХІІ).
Статтею 1 частиною 3 Закону України № 2232-ХІІ визначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно із статтею 1 частиною 9 Закону України № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до статті 4 частини 1Закону України №2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 лютого 2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» (далі - Постанова № 153) та затверджено «Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» (далі - Порядок).
Пунктом 3 Постанови №153 установлено, що:
1) учасниками експериментального проекту є:
громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу;
Збройні Сили;
Національна гвардія;
Державна прикордонна служба;
Міністерство оборони;
Міністерство внутрішніх справ;
військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби;
2) координатором експериментального проекту є Міністерство оборони;
3) фінансування експериментального проекту здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.
Відповідно до пункту 4 Постанови № 153 установлено, що:
громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони притягувалися до кримінальної відповідальності, два або більше разів притягувалися до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується;
виплата винагороди здійснюється також військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які відповідають вимогам щодо виплати винагороди, зазначеним в абзаці другому цього пункту, та:
були прийняті на військову службу за контрактом під час воєнного стану, з числа осіб, які проходили строкову військову службу;
проходили військову службу і були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу “молодший лейтенант”;
проходили військову службу, мали спеціальні звання або класні чини та були переатестовані до присвоєння офіцерського звання.
З аналізу вказаних положень Постанови № 153 суд дійшов висновку, що право на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. грн. надається:
особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану та які проходять військову службу, тобто є діючими військовослужбовцями на дату набрання чинності Постанови № 153;
брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, а уразі наявності у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) то строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, і не заперечується сторонами, Позивачка ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 17.06.2022 була призвана на військову службу під час дії воєнного стану, до досягнення 25-річного віку, перебувала на посадах старшого бойового медика роти забезпечення військової частини НОМЕР_2 , та, як на дату прийняття Постанови № 153 (11.02.2025 року) та і на дату розгляду даної справи є діючим військовослужбовцем, що відповідає вимога визначеним Постановою № 153 щодо права на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень.
Також, Військова частина НОМЕР_2 визнає, що, як і зазначено в довідці №1553/9411 від 02.08.2025 позивачка в періоди, які в ній зазначені, брала безпосередню участь у здійсненні заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Спірним питання в дій справі є наявність у Позивача безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності Постановою № 153.
З цього приводу суд зазначає, що відповідно до рапортів на ім`я командира Військової частини НОМЕР_2 вх. №774 від 31.08.2022 року, №1863 від 01.11.2022 року, №2892/1 від 02.12.2022 року, №1066 від 04.02.2023 року, від 28.02.2023 року, № 469 від 01.05.2023 року, №7193 від 03.07.2023 року, №8484 від 02.08.2023 року, №10012 від 04.09.2023 року, №11569 від 04.10.2023 року, №13119 від 02.11.2023 року, №14663 від 04.12.2023 року, №7654 від 04.05.2024 року, №79 від 02.01.2024 року, №2257 від 03.02.2024 року, №4261 від 03.03.2024 року, №9432 від 05.06.2024 року, №11462 від 03.07.2024 року, №13732 від 02.08.2024 року, №16145, від 02.09.2024 року, №13777 від 06.10.2024 року, №21040 від 05.11.2024 року, №23040 від 02.12.2024 року, №119 від 02.01.2025 року про виплату особовому складу роти контрдиверсійної боротьби в/ч НОМЕР_8 , за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах, на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових завдань батальйоном першого ешелону оборони за період з 05.08.2022 року по 31.08.2022 року, з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року, з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року, з 01.01.2023 року по 31.01.2023 року, з 29.04.2023 року по 30.04.2023 року, з 01.06.2023 року по 30.06.2023 року, з 01.07.2023 року по 31.07.2023 року, з 01.08.2023 року по 31.08.2023 року, з 01.09.2023 року по 30.09.2023 року, з 01.10.2023 року по 31.10.2023 року, з 01.11.2023 року по 30.11.2023 року, з 01.12.2023 року по 09.12.2023 року, з 30.12.2023 року по 31.12.2023 року, з 01.01.2024 року по 10.01.2024 року, з 14.01.2024 року по 31.01.2024 року, з 01.02.2024 року по 01.02.2024 року, з 10.02.2024 року по 29.02.2024 року, з 01.04.2024 року по 01.04.2024 року, з 10.04.2024 року по 30.10.2024 року, з 01.05.2024 року по 31.05.2024 року, з 01.06.2024 року по 30.06.2024 року, з 01.07.2024 року по 31.07.2024 року, з 01.08.2024 року по 01.08.2024 року, з 20.08.2024 року по 31.08.2024 року, з 01.09.2024 року по 30.09.2024 року, з 01.10.2024 року по 31.10.2024 року, з 01.11.2024 року по 30.11.2024 року, з 01.12.2024 року по 31.12.2024 року, зокрема молодшому сержанту ОСОБА_1 . Зазначені рапорти було погоджено командиром військової частини.
Суд зазначає, що умови отримання військовослужбовцем додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн. визначені Постановою №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в редакції чинній на дату прийняття Постанови №153 (11.02.2025 року).
Так зокрема, в пункті 1-1 Постанови №168 зазначено, що на період воєнного стану:
військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території держави-агресора військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань.
Суд зазначає, що обставини визначені в пункті 1-1 Постанови №168 (в редакції станом на 11.02.2025 року) в частині права на отримання військовослужбовцем додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень, є тотожними обставинам зазначеним в пункті 4 Постанови №153 в частині наявності у військовослужбовця не менше шести місяців станом на дату набрання чинності Постанови №153 безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій).
Тобто, умови отримання військовослужбовцем додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень та одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, є однаковими, в частині наявності не менше шести місяців станом на дату набрання чинності Постанови №153 безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій).
Таким чином наявність у Позивача не менше шести місяців станом на дату набрання чинності Постанови №153 безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій) підтверджується зокрема рапортами, які погоджено командиром військової частини на отримання Позивачем додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Позивач відповідає всім вимогам, які визначені Постановою №153 для отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, а отже наявні правові підстави для здійснення нарахування та виплати такої винагороди.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить підлягають задоволенню повністю.
Питання щодо розподілу судових витрат по судовому збору відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.
Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.
Визнати бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) щодо не виплати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 (один) мільйон гривень, відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 11 лютого 2025 р. №153 “Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану”, протиправною.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Збройних Сил України ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразову грошову винагороду за тривалість проходження служби в бойових, умовах у розмірі 1 (один) мільйон гривень, відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 11 лютого 2025 р. №153 “Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану”.
Повний текст рішення складено та підписано 01 травня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Суддя А.Б. Христофоров