Дата документу 17.06.2026	Справа № 553/3408/24	
 	Провадження № 2/554/1800/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді - Сініцина Е.М.,
за участю секретаря – Кувіти М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, –

В С Т А Н О В И В:

Позивач – ТОВ «Європейська Агенція з повернення боргів» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача – ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та просив стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором №916811530 від 30.07.2021 року, що укладений між відповідачем та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», право вимоги за яким відступлено позивачу за договором факторингу №20102022 від 20.10.2022 року, укладеному між ними та ТОВ «Таліон Плюс», яке набуло право вимоги від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» внаслідок укладення договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року та Додаткової Угоди №26 від 31.12.2020 року, у розмірі 30 189,93 грн., з яких 8499,20 грн. – прострочена заборгованість за сумою кредиту, 21690,73 грн. – прострочена заборгованість за сумою відсотків, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі сплати судового збору 3 028,00 гривень.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 03.10.2024 року цивільна справа направлена за підступністю до Октябрського районного суду м. Полтави.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04.11.2024 року цивільну справу за вказаним позовом прийнято до провадження, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику, але з повідомленням сторін про дату та час розгляду справи.
Представник позивача про дату та час засідання повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.
Відповідач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзив, заяв, клопотань до суду не направив. 
Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 
З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст.223,280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення без учасників справи та фіксування судового процесу, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України. 
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
На підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, позивачем – ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» надані докази: копію кредитного Договору №916811530 від 30.07.2021 року, що укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога»; паспорт споживчого кредиту; платіжні доручення; Договір факторингу №20102022 від 20.10.2022 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» та ТОВ «Таліон Плюс»; Витяг з реєстру прав вимоги №1 21.10.2021 року; Розрахунок заборгованості, складений ТОВ «ФК «ЄАПБ»; Додаткова Угода №26 від 31.12.2020 року; а також установчі документи сторін при укладанні договорів факторингу про їх організаційну-правову форму.
Суд вважає, що надані позивачем докази, підтверджують виникнення правовідносин між відповідачем ОСОБА_1 з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» за кредитним договором №916811530 від 30.07.2021 року, що підписаний сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора. 
Однак, суд вказує, що позивачем не надані докази, що підтверджують перерахування коштів та отримання коштів відповідачем, за кредитним договором №916811530 від 30.07.2021 року, оскільки платіжні доручення №370d4302-896e-4406-9670-5ecfd34ee65d на суму 6 000,00 гривень, №da121415-33ee-4cff-a62e-7f0ca31a88fa на суму 1 500,00 гривень, №523114e8-b34f-4a14-939b-487b57b0df5c на суму 1 000,00 гривень, не є належними доказами по справі, на них міститься лише печатка ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» і відсутня печатка банку про здійснення фінансової операції. 
Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постанова Правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75, передбачено, що виписки з особових рахунків клієнті є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не надані належні докази, а саме первинні документи, що передбачені ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та за якими можливо встановити факт дійсного перерахування та отримання коштів відповідачем, а також впевнитись в дійсній сумі заборгованості.
Таким чином, суд вказує, що саме з них випливає наявність права грошової вимоги, в той час як та обставина, що вказані документи становлять банківську таємницю не звільняє позивача від обов`язку доведення наявності у нього права грошової вимоги, набуття якого позивачем повинно бути здійснено на підставі достовірних документів, що підтверджують таке право вимоги до відповідача у первісного кредитора.
Більш того, позивач посилається на Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року та Додаткову Угоду №26 від 31.12.2020 року, укладеними між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».
Однак, позивач не надав до матеріалів справи Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року за яким нібито перейшло право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», а сама по собі Додаткова Угоду №26 від 31.12.2020 року не може вважатися доказом. 
А також суд не визнає належним та допустимим доказом – Розрахунок заборгованості, який містить лише встановлений розмір заборгованості, однак не надає можливості перевірити дату виникнення заборгованості, відсотків на дату виникнення заборгованості та правильність нарахування заборгованості, тим більше складений не первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», а позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів». 
Суд вказує, що надані позивачем докази не доводять факт видачі та отримання відповідачем кредитних коштів, за відсутності наданих первинних фінансових документів; не доводять перехід прав вимоги за Договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року; Розрахунок заборгованості не є належним та допустимим доказом.
Інші докази – установчі документи юридичних осіб, не беруться судом до уваги. 
Суд вважає, що позов подано необґрунтовано, тому в позові необхідно відмовити. 
Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України.
Оскільки в позові відмовлено в повному обсязі, то сплачені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню. 
Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 274-279,280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити.
Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів», 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 35625014.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 .

Суддя Е.М. Сініцин.