Справа № 991/2007/22
Провадження 1-кп/991/30/22
У Х В А Л А
11.06.2026       м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:
головуюча - ОСОБА_1 ,
судді - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52015000000000009, № 52018000000000153 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Владивосток (Російська Федерація), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Київ, який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення - прокурор ОСОБА_9 , 
сторона захисту -  захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , 
обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,  
в с т а н о в и в:
1.На розгляді Вищого антикорупційного суду (далі - Суд) перебуває назване провадження.
2.Відповідно до ухвали від 08.06.2026 Суд постановив здійснити привід свідка ОСОБА_14 у судове засідання 11.06.2026, здійснення якого доручив Національному антикорупційному бюро України (далі - НАБУ).
3.11.06.2026 детектив НАБУ ОСОБА_15 в частині виконання цієї ухвали Суду повідомив про неможливість встановлення місцезнаходження свідка ОСОБА_14 . Детектив зазначив, що син ОСОБА_14 проінформував, що з початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України із ОСОБА_14 не має зв`язку, оскільки він, імовірно, покинув територію України.
4.З огляду на це Суд 11.06.2026 поставив на розгляд питання вжиття заходів забезпечення кримінального провадження стосовно цього свідка - здійснення повторного приводу свідка. 
5.Сторони не заперечували щодо цього. 
6.Заслухавши доводи сторін, Суд виходить з такого.
7.За змістом ст. 327 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, заслухавши думку учасників судового провадження, суд після допиту інших присутніх свідків призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття. Суд також має право постановити ухвалу про привід свідка та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення у випадках та в порядку, передбачених главами 11 та 12 цього Кодексу.
8.Свідок ОСОБА_14 викликаний у судові засідання, призначені, зокрема, на 01.06.2026, 04.06.2026, 08.06.2026, 11.06.2026, 15.06.2026, 18.06.2026, 22.06.2026, 25.06.2026, 29.06.2026 шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку за місцем його реєстрації згідно з актуальними даними Державної міграційної служби України /а.с. 38, 136 т. 292/.
9.Поштове відправлення із повісткою повернулося, у зв`язку із тим, що адресат відсутній за відповідною адресою /а.с. 38, 78 т. 292/.
10.Поряд з цим, Суд звертає увагу, що неодноразово намагався викликати свідка ОСОБА_14 у судове засідання.
11.Так, для виклику у судові засідання 11.12.2025, 18.12.2025, 19.12.2025, 19.01.2026, 21.01.2026, 03.02.2026, 02.03.2026, 06.03.2026, 16.03.2026, 19.03.2026, 24.03.2026, 30.03.2026, 06.04.2026 Суд надсилав повістки, які повернулися неврученими /а.с. 124 т. 288, а.с. 15, 63, 119, 128, 201, 213 т. 289, а.с. 31, 39, 86 т. 290, а.с. 55 т. 291/. 
12.Крім того, у судовому засіданні 02.03.2026 захисник ОСОБА_10 повідомив, що ОСОБА_14 є засновником Громадської організації «Київської громадської організації «Київська федерація бейсболу і софтболу», у зв`язку із чим повістки про виклик на 16.03.2026, 24.03.2026, 30.03.2026, 06.04.2026 надіслані названій громадській організації для вручення ОСОБА_14 , проте відповідні поштові відправлення повернулись /а.с. 25, 42. 90 т. 290, а.с. 57, 60, 72, 75 т. 291/.
13.Також секретар судового засідання намагалася повідомити свідка ОСОБА_14 про судові засідання, призначені 11.12.2025, 18.12.2025, 19.12.2025, 19.01.2026, 03.02.2026, 02.03.2026, 16.03.2026, 24.03.2026, 06.04.2026 телефоном.
14.Зокрема, згідно із телефонограмою від 02.12.2025 свідка ОСОБА_14 про виклик у судові засідання, призначені о 12 год 00 хв 11.12.2025, 09 год 00 хв 18.12.2025, 09 год 00 хв 19.12.2025 за номером телефону, який наявний у особовій картці ДМС України щодо ОСОБА_14 , секретарю судового засідання особисто повідомити не вдалося. На відповідний телефонний виклик відповіла його дружина, яка повідомила, що вони перебувають за кордоном і свідок спробує перетелефонувати, оскільки на той час не виходив на зв`язок /а.с. 127 т. 288/.
15.Далі на телефонні дзвінки секретаря судового засідання, здійснені з метою виклику ОСОБА_14 у інші судові засідання за номером телефону, що зазначений в особовій картці ДМС України щодо ОСОБА_14 , ніхто не відповідав /а.с. 185 т. 288, а.с. 114, 220 т. 289, а.с. 32, 94 т. 290, а.с. 63 т. 291/.
16.Між тим 03.12.2025 захисник ОСОБА_16 надав секретареві судового засідання інший номер телефону свідка ОСОБА_14 /а.с. 133 т. 288/. Згідно із телефонограмою щодо виклику ОСОБА_14 у ці ж судові засідання на відповідний телефонний дзвінок відповів син ОСОБА_14 /а.с. 134 т. 288/.
17.Поряд з цим, згідно із телефонограмою від 13.01.2026 щодо виклику свідка ОСОБА_14 у судове засідання, призначене о 16 год 00 хв 19.01.2026 за номером телефону, який надав захисник, особа, яка представилась сином ОСОБА_14 повідомила, що свідок, наскільки йому відомо, перебуває за кордоном /а.с. 74 т. 289/. Відповідно до телефонограми від 17.02.2026 щодо виклику свідка ОСОБА_14 у судове засідання, призначене о 14 год 00 хв 02.03.2026 за номером телефону, який надав захисник, особа, яка представилась сином ОСОБА_14 повідомила, що не має контактних даних ОСОБА_14 для встановлення зв`язку із ним /а.с. 220 т. 289/. 
18.Суд звертає увагу, що близькі особи ОСОБА_14 , які відповідали на дзвінки секретаря судового засідання послідовно вказували про відсутність контакту із ним. Поряд з цим, його син та дружина повідомляли, що свідок перебуває за кордоном. 
19.Детектив ОСОБА_15 , повідомляючи про причини невиконання ухвали Суду від 08.06.2026, також зазначив, що ОСОБА_14 за слів сина перебуває за кордоном.
20.Проте це суперечить офіційним даним про перетини державного кордону ОСОБА_14 . Так, за наявними відомостями станом на 04.06.2026 свідок ОСОБА_14 востаннє здійснював перетин кордону 08.11.2021, в`їжджаючи до України /а.с. 133 т. 292/.
21.Отже, є підстави вважати, що близькі особи ОСОБА_14 , контактуючи як із секретарем судового засідання, так і з детективом, який вживав заходи зі здійснення приводу свідка ОСОБА_14 , повідомляли недостовірну інформацію.
22.Поряд з цим, у судовому засіданні 01.06.2026 захисник ОСОБА_10 повідомив, що писав повідомлення щодо допиту ОСОБА_14 як свідка у додатку «Viber» за одним із наявних номерів у нього контактів ОСОБА_14 . Відповідний абонент у названому месенджері зареєстрований під іменем « ОСОБА_17 », який на переконання захисника є дочкою ОСОБА_14 . Захисник зазначив, що останній прочитав таке повідомлення, однак не відповів, у т.ч. на прохання захисника на повідомив актуальні контактні дані ОСОБА_14 .
23.Загалом поведінка цих осіб вказує на уникнення комунікації із Судом та детективом щодо забезпечення явки ОСОБА_14 для допиту як свідка, а з огляду на те, що відповідні особи є близькими, то наявні підстави вважати, що така поведінка узгоджена із ОСОБА_14 .
24.Крім того, Суд звертає увагу, що вручити повістки про виклик свідків ОСОБА_14 у судові засідання 20.04.2026, 22.04.2026, 27.04.2026 намагався захисник ОСОБА_10 /а.с. 112 т. 291/. У судовому засіданні 20.04.2026 захисник ОСОБА_10 повідомив, що особисто не зміг вручити відповідні повістки, у зв`язку із чим повістку, адресовану ОСОБА_14 залишив сусідці.
25.Суд звертає увагу, що повістки про виклик ОСОБА_14 направлені за адресою реєстрації його місця проживання, яка зазначена у особовій картці ДМС України /а.с. 136 т. 292/. У цьому ж документі зазначений номер телефона свідка ОСОБА_14 , за яким телефонувала секретар судового засідання /а.с. 136 т. 292/.
26.Оскільки у взаємодії із органами державної влади свідок зазначив відповідні відомості, то розумно очікувати належної комунікації між ним та державними органами за цими даними і, на переконання Суду, свідок зобов`язаний вживати заходи для забезпечення цього.
27.До того ж, Суд звертає увагу, що згідно із реєстром матеріалів досудового розслідування свідок ОСОБА_14 допитаний під час досудового розслідування в цьому провадженні. Отже, він обізнаний із правами та обов`язками свідка, зокрема щодо обов`язку прибувати за викликом до суду (п. 1 ч. 2 ст. 66 КПК України).
28.Наведені обставини дають Суду обґрунтовані підстави вважати, що свідок ОСОБА_14 ухиляється від отримання повісток про виклик до суду.
29.Слід зазначити, що КПК України, встановлюючи наслідки неприбуття на виклик за наявності підтвердження отримання свідком повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом (ст. 139 КПК України), не регулює порядок кримінального провадження у випадку ухилення свідка від отримання повістки про виклик та явки до суду.
30.Водночас, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу (ч. 6 ст. 9 КПК України).
31.Зокрема, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки … (ч. 1 ст. 21 КПК України). При цьому, такі строки під час судового провадження забезпечує суд (ч. 2 ст. 28 КПК України), який відповідно до засади диспозитивності вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. 
32.Також, засада безпосередності дослідження показань встановлює, що показання учасників кримінального провадження суд отримує усно; не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом; суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1, 2 ст. 23 КПК України).
33.Відповідно до ч. 3 ст. 97 КПК України суд має право визнати неможливим допит особи, якщо вона: (1) відсутня під час судового засідання внаслідок смерті або через тяжку фізичну чи психічну хворобу; (2) відмовляється давати показання в судовому засіданні, не підкоряючись вимозі суду дати показання; (3) не прибуває на виклик до суду, а її місцезнаходження не було встановлено шляхом проведення необхідних заходів розшуку; (4) перебуває за кордоном та відмовляється давати показання.
34.КПК України не передбачає правових підстав проведення розшукових заходів щодо свідка, окрім як в рамках виконання ухвали про привід.
35.При цьому, порядок проведення розшукових заходів в Україні регулюється Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність» № 2135-XII від 18 лютого 1992 року. Відповідно до ст. 6 цього Закону підставами для проведення оперативно-розшукової діяльності є, зокрема, наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про осіб, які переховуються від суду. При цьому, такі підстави можуть міститися, зокрема, в ухвалах суду.
36.Аналіз вищенаведених положень вказує на те, що свідок повинен бути допитаним безпосередньо судом. Однак суд вправі відступити від цієї імперативної вимоги у випадку визнання неможливим його допиту, зокрема, при сукупності таких умов як не прибуття на виклик до суду свідка та невстановлення його місцезнаходження шляхом проведення необхідних заходів розшуку.
37.А тому, забезпечуючи розумні строки, у випадку неприбуття свідка на виклик, за наявності клопотання учасника кримінального провадження, суд зобов`язаний вжити заходів до встановлення місцезнаходження свідка шляхом забезпечення проведення необхідних заходів розшуку, що стосовно свідка можливе виключно в рамках постановлення ухвали про здійснення приводу.
38.При цьому, привід є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК України).
39.Водночас, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;  (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
40.Так, КПК України не встановлює обмежень щодо застосування приводу відносно ступеню тяжкості кримінального правопорушення.
41.Застосування приводу до особи є втручанням у її право на вільне пересування. На переконання суду, потреби кримінального провадження виправдовують таке втручання у права свідка ОСОБА_14 . Оскільки завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України). При цьому, такі завдання можуть бути забезпечені тільки шляхом, зокрема, безпосереднього допиту свідка або встановлення неможливості його допиту тільки після неприбуття на виклик та проведення необхідних заходів розшуку. Свідок викликався у встановленому КПК України порядку у попередні судові засідання, до нього не прибув, ухиляється від отримання повістки про виклик, привід свідка наразі не вдалось виконати. Таким чином, завдання забезпечення безпосереднього допиту свідка судом або встановлення підстав для неможливості зазначеного, а звідси і завдання кримінального провадження можуть бути забезпечені, наразі, шляхом проведення розшукових заходів щодо свідка та його примусового супроводження в судове засідання. Інших процесуальних можливостей досягнення зазначеного КПК України не передбачає. 
42.Виходячи з наведеного, зважаючи на те, що обставини, якими керувався Суд при ухваленні попереднього рішення про здійснення приводу свідка ОСОБА_14 не відпали, Суд вважає за можливе повторно застосувати привід до останнього.
43.Отже, з метою забезпечення дієвості судового провадження та дотримання розумних строків судового провадження, Суд встановив підстави для застосування повторного приводу до свідка ОСОБА_14 . 
44.Відповідно до ч. 1 ст. 143 КПК України виконання ухвали про здійснення приводу може бути доручене підрозділам органів Національної поліції, органів безпеки, органів Бюро економічної безпеки України, НАБУ або Державного бюро розслідувань. З огляду на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювало НАБУ, Суд доручає здійснення приводу зазначеному органу.
45.На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 131, 132, 138-143, 327, 371, 372, 375, 376 КПК України, Суд,
п о с т а н о в и в:
Здійснити привід свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса: АДРЕСА_5 ), у судове засідання, яке відбудеться 18.06.2026 о 12 год 00 хв, до приміщення Вищого антикорупційного суду (просп. Берестейський, 41, м. Київ).
Здійснення приводу доручити Національному антикорупційному бюро України.
У разі неможливості здійснення приводу особа, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, повертає її до суду з письмовим поясненням причин невиконання.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні - ОСОБА_9 .
Копію ухвали негайно направити для виконання Національному антикорупційному бюро України для організації виконання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1