Провадження №	2/447/1352/26 	
Справа №	447/1752/26 	

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
(заочне)

06.07.2026 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В.Р., за участю секретаря судового засідання Янкевич М.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається.
Процесуальні дії у справі.
07.05.2026 позивачка ОСОБА_1 звернулася в Миколаївський районний суд Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 у якій просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь кошти (аліменти) на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до закінчення сином навчання, починаючи з дня подання заяви. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що до 14 травня 2024 року перебувала у шлюбі з відповідачем, згідно рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 14.05.2024 шлюб розірвано. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 26.11.2015 з відповідача було вирішено стягувати аліменти у розмірі по 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 12.10.2015 до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивачка зазначила, що сину ОСОБА_3 11.04.2026 виповнилося18 років і виконавче провадження було закрито. Син є студентом 3 курсу денного відділення ВСП «Автомобільно-дорожній фаховий коледж НУ «ЛП», навчається за рахунок коштів державного бюджету. ОСОБА_1 зазначила, що син винаймає квартиру, яку треба оплачувати, доїзд додому, купівля продуктів харчування, одягу, взуття, книг, канцелярських товарів, тощо. Звертає увагу суду, що їй одній важко утримувати сина, оскільки крім нього є ще молодша дочка ОСОБА_5 . Крім цього, у неї є престарілі батьки, які також потребують її догляду.
За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
21.05.2026 ухвалою судді Миколаївського районного суду Львівської області відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін.
Ухвала про відкриття провадження, позовна заява та додатки до неї надсилались судом відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання, та такі були ним одержані, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.
19.06.2026 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву підписаний особою, яка не є учасником справи - дружиною відповідача ОСОБА_6 , яка діє без належних процесуальних повноважень та підтверджуючих документів на представництво інтересів відповідача.
Позивачка ОСОБА_1 просила розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань про неможливість прибути у судове засідання не подав, причини неявки суду не повідомив.
Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відтак, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд встановив:
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 18.04.2008 складено відповідний актовий запис №5, що стверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 06.06.2025 (видане повторно). Батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки від 24.04.2026 №02-30/272 виданої директором ВСП «Автомобільно-дорожній фаховий коледж НУ «Львівська політехніка» (закладу фахової передвищої освіти) ОСОБА_3 дійсно є студентом третього курсу денного відділення ВСП «Автомобільно-дорожній фаховий коледж НУ «Львівська політехніка» (закладу фахової передвищої освіти), навчається за рахунок коштів державного бюджету. Закінчує навчання 30.06.2027.
Відповідно до копії рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 26.11.2015 вирішено позов задоволити. Стягувати з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 12.10.2015 до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Відповідно до копії рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 14.05.2014 позов задоволено, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , зареєстрований 20.07.2007 року Більченською сільською радою Миколаївського району Львівської області. Актовий запис №12. При розірванні шлюбу змінено ОСОБА_7 прізвище на дошлюбне – ОСОБА_8 .
Оцінка суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ та яка набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно з ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Суд встановив, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином відповідача, досяг повноліття та продовжує навчання, яке завершується 30.06.2027.
Відзив на позовну заяву скерований до суду від імені відповідача ОСОБА_2 підписаний неуповноваженою на це особою ОСОБА_6 , а відтак такий до уваги судом не береться.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Повноваження представника мають бути підтверджені документами, визначеними статтею 62 ЦПК України (зокрема, довіреністю або ордером).
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження повноважень дружини відповідача на представництво його інтересів у суді та наділення її правом підписувати заяви по суті справи. Сам по собі факт перебування у шлюбі з відповідачем, відповідно до норм цивільного процесуального законодавства, не надає особі права вчиняти процесуальні дії від імені іншого з подружжя без належно оформленого представництва.
Оскільки вказаний відзив підписано особою, яка не є учасником справи та не має правових підстав виступати в інтересах відповідача, цей документ не може вважатися належно поданою заявою по суті справи.
За таких обставин, зважаючи на відсутність підтвердження повноважень особи, яка підписала документ, суд не бере до уваги вказаний відзив.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що суд задовольнив позов, позивачка звільнена від сплати судового збору, такий слід стягнути з відповідача у розмірі 1331,20 гривень в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 264, 265, 282-285 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Позовну заяву задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти (аліменти) на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до закінчення сином навчання, починаючи з дня подання заяви.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст рішення складено 06.07.2026.
Суддя Павлів В. Р.