23.04.2026 Справа № 756/5331/25

Унікальний номер 756/5331/25
Провадження номер 2/756/1798/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Белоконної І.В.
за участі секретаря - Погорелової В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (надалі - ТОВ «Діджи Фінанс») через свого представника звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 37848,29 грн, а також судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.
В обгрунтування заявлених вимог зазначено, що між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 10003540520 від 09 квітня 2021 року, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 8700,00 грн на умовах строковості, платності та зворотності.
ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» свої зобов`язання за договором виконало, разом з тим, відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання неналежним чином виконував, в результаті чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 37848,29 грн, яка складається із заборгованості зі тілом кредиту у розмірі 8699,52 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 29148,77 грн.
05 вересня 2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» укладено договір факторингу № 556/ФК № - 22, у відповідності до умов якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 10003540520 від 09 квітня 2021 року.
Посилаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості ТОВ «Діджи Фінанс» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 10003540520 від 09 квітня 2021 року, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 , а також судові витрати.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 травня 2025 року відкрито спрощене провадження по справі та призначено до судового розгляду.
Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 серпня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фіджи Фінанс» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 10003540520 від 09 квітня 2021 року у розмірі 37848,29 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

02 вересня 2025 року відповідач надав до суду заяву про перегляд заочного рішення.
Ухвалою Оболонсього районного суду м. Києва від 29 вересня 2025 року задоволено заяву ОСОБА_1 , скасовано заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 серпня 2025 року. Справу призначено до судового розгляду.
05 листопада 2025 року представник позивача надала до суду додаткові пояснення у справі, в яких просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та проводити розгляд справи без участі сторони позивача.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11 грудня 2025 року витребовано у АТ «ПУМБ»: інформацію чи випускалась банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 ; інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_1 за період з 09 квітня 2021 року по 14 квітня 2021 року; інформацію щодо фінансового номера телефону за платіжною карткою; ідентифікаційні дані власника банківської картки № НОМЕР_1 .
Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені судом належним чином.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами.
Судом встановлено, що 09 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту № 10003540520 від 09 квітня 2021 року в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Укладання кредитного договору здійснювалося сторонами за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи. Електронна ідентифікація позичальника здійснювалася при вході позичальника в Особистий кабінет, шляхом перевірки позивачем правильності введенння одноразового ідентифікатора, направленого позивачем на номер мобільного телефону позичальника, вказаний при вході та шляхом перевірки правильності введення паролю входу до Особистого кабінеті.
Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 8700,00 грн на умовах строковості, зворотност іта платності.
Строк надання кредиту 14 календарних днів. Дата повернення кредиту вказується у Графіку платежів/розрахунків, що є додатком № 1 до договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених цим договором (п. 1.2 - 1.3 договору).
Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за кожен день користування кредитом за процентною ставкою. Зазначена Процентна ставка нараховується: - в межах строку кредиту, передбаченого п. 1.3. цього Договору; - в межах строку, на який було продовжено строк кредиту за домовленістю Сторін, якщо інший розмір процентної ставки не передбачено відповідною додатковою угодою до цього Договору із урахуванням Програми лояльності
Якщо за ініціативою Позичальника у межах строку, визначеного в п. 1.3. Договору, або протягом трьох робочих днів, що слідують за датою закінчення такого строку, відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, то Позичальник як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на процентну ставку на новий строк кредиту. При цьому Позичальник розуміє та надає згоду Товариству, що застосування іншої процентної ставки залежить від того чи отримає Позичальник індивідуальну знижку від Товариства на процентну ставку, та у випадку такого отримання Позичальник погоджується, що застосування іншої процентної ставки є наперед обумовленим та не може вважатися односторонньою зміною умов цього Договору, оскільки, умови про застосування різних процентних ставок за цим Договором чітко визначені домовленістю сторін.
У випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.3. цього Договору, без укладення відповідної угоди про продовження строку кредиту, особливі умови, встановлені для Позичальника промокодом за Програмою лояльності, втрачають силу, застосовується Базова процентна ставка, а нараховані проценти за весь строк користування кредитом підлягають перерахуванню за Базовою процентною ставкою.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 416,1 % річних (п. 1.6 договору).
ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та переказало відповідачу грошові кошти в розмірі 8700,00 грн на банківську картку № НОМЕР_1 , вказану ним в Заяві позичальника № НОМЕР_2 від 09 квітня 2021 року, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» № 62/7192/12 від 14 грудня 2022 року.
26 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду про зміну умов договору № 10003540520 від 09 квітня 2021 року.
15 травня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду про зміну умов договору № 10003540520 від 09 квітня 2021 року.
20 липня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду про зміни умов договору № 10003540520 від 09 квітня 2021 року щодо реструктуризації заборгованості.
23 липня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду про зміни умов договору № 10003540520 від 09 квітня 2021 року щодо реструктуризації заборгованості.
Також, 23 липня 2021 року між сторонами укладено додаткову угоду про зміну умов договору № 10003540520 від 09 квітня 2021 року та Додаткову угоду про зміни умов договору 10003540520 від 09 квітня 2021 року щодо реструктуризації заборгованості.
Згідно відповіді АТ «ПУМБ» № КНО-07/8.5.4316 БТ від 18 березня 2026 року, підтверджується факт належності відповідачу ОСОБА_1 банківської картки № НОМЕР_1 та зарахування коштів за вище вказаним кредитним договором.
Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 37848,29 грн, з яких: 8699,52 грн - заборгованість за тілом кредиту; 29148,77 грн - заборгованість за відсотками.
05 вересня 2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» укладено договір факторингу № 556/ФК-22, у відповідності до умов якого ТОВ ТОВ «Діджи Фінанс» отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 10003540520 від 09 квітня 2021 року, що підтверджується: копією вказаного договору; копією витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 556/ФК-22 від 05 вересня 2022 року.
27 червня 2024 року на адресу реєстрації відповідача була направлена Досудова вимога з пропозицією сплатити наявну заборгованість. Разом з тим, вказана вимога залишена відповідачем без виконання.
Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За приписами ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України)
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Слід також зазначити, що особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
За змістом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12 січня 2021 року дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами».
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, відповідно до якої «укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».
Таким чином, підписання відповідачем договору, шляхом зазначення одноразового ідентифікатора, відповідає вимогам чинного законодавства.
З матеріалів справи вбачається, шо укладений кредитний договір відповідає вимогам закону, умови договору кредитодавцем виконані, грошові кошти відповідачу перераховані на банківську карту, номер якої надано відповідачем.
На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні в тому числі через передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст. 514 ЦПК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 10003540520 від 09 квітня 2021 рокувідповідно до договору факторингу.
Вказаний договір факторингу у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору.
На момент розгляду справи відповідач не сплатив суму заборгованості.
Слід відмітити, що відповідач не надав суду жодного доказу того, що на його ім`я, у відповідних банківських установах не відкрито рахунків і, на ці рахунки не надходили кошти, про які зазначає сторона позивача.
Відомостей про те, що відповідач не укладав кредитного договору матеріали справи не містять, так само як і доказів того, що відповідач звертався до правоохоронних органів із заявами про вчинення злочину та використання його персональних даних.
Інші наявні в матеріалах справи докази та твердження учасників, висновків суду не спростовують.
Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вбачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану вище заборгованість, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового у розмірі 2422,40 грн.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачем витрати у сумі 9000,00 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим представником обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (код ЄДРПОУ 42649746; юридична адреса: м. Київ, вул. Авіаконструктора Сікорського, 8) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 10003540520 від 09 квітня 2021 року у розмірі 37848 (тридцять сім тисяч вісімсот сорок вісім) гривень 29 копійок, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
У іншій частині судових витрат - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
.

Суддя І.В. Белоконна