Справа № 216/9343/25
провадження 2-а/216/17/26

РІШЕННЯ
іменем України

22 квітня 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Кузнецова Р.О.,
за участю секретаря судового засідання Шакули Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №4 приміщення суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 3 взводу 2 роти 1 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Султанової Олександри Юріївни про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,- 

встановив:

Представник позивача, адвокат Морозов В.Ю., звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову поліцейського ППП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Султанової О.Ю. ЕАС №6303217 від 08.12.2025 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 грн, у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Вважає винесену постанову незаконною, такою, що винесена всупереч вимогами чинного законодавства, без з`ясування обставин справи, оскаржувана постанова не містить ніяких посилань на докази того, що позивач під час керування транспортним засобом та його зупинки поліцейськими знав про позбавлення права керування транспортними засобами, усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачав їх шкідливі наслідки, бажав їх чи свідомо допускав настання цих наслідків, проте поліцейський на зазначені обставини увагу не звернув та не провів об`єктивного розгляду справи.
Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що оскаржувана постанова винесена в межах повноважень інспекторів патрульної поліції в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, тому підстави для її скасування відсутні.
Поряд з цим, представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що вважає відзив таким, що не містить належного правового обґрунтування, не підтверджений допустимими доказами та не спростовує доводів позовної заяви, а викладені у ньому аргументи зводяться до формального заперечення без належного доказового підґрунтя, відповідачем не надано жодного доказу, який би підтверджував факт винесення відповідної постанови про позбавлення права керування, її набрання законної сили, а також факт належного повідомлення позивача про таке позбавлення. Більше того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази вилучення посвідчення водія, складання відповідних процесуальних документів чи фіксації такої дії. Також надав заву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Представник відповідача надав заперечення на відповідь н відзив, в яких підтримав позицію, зазначену у відзиві.
Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини.
Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Предметом оскарження у справі, що розглядається, є постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6303217 від 08.12.2025, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн.
Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Водночас, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (ч. 1 ст. 78 КАС України).
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведеним конституційним положенням кореспондує ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію».
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, що узгоджується із п. 1.3 Правил, згідно з яким учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до оскаржуваної постанови вбачається, що 08.12.2025, о 11 год. 40 хв. у с. Лозуватка, траса Н-23, 93 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Scania R400», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі швидкістю 79 км/год в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год», поєднаним з дорожнім знаком 5.53 «Початок забудови населеного пункту», чим перевищив максимальне обмеження швидкості на 29 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості «Trucam», а також був позбавлений права керування т/з на 1 рік Центрально-Міським р/с м. Кривого Рогу від 21.01.2025, чим порушив п. 2.1 а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.
При цьому, Правилами дорожнього руху України передбачено:
- п. 2.1 а) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Адміністративним правопорушенням, відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП визначається керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.01.2025 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами 1 рік. 
Постанова набрала законної сили 04.02.2025.
Відповідно до ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.
Таким чином, оскільки постанова суду, щодо позивача ОСОБА_1 про позбавлення його права керування транспортними засобами набрала законної сили 04.02.2025, то з цього часу позивач вважається особою, позбавленою права керування транспортним засобом, незалежно від факту обізнаності останнього про винесення такої постанови. 
Відтак, доводи позивача про відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження факту винесення відповідної постанови про позбавлення його права керування, її набрання законної сили, а також факту належного повідомлення позивача про таке позбавлення, суд до уваги не бере та ставиться до них критично.
Інші доводи та заперечення позивача стосуються оскарження дій поліцейського, щодо підстав зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, а саме, перевищення дозволеної швидкості руху у населеному пункті, тому також залишаються поза увагою суду, позаяк не мають правового значення в контексті притягнення позивача за ч. 4 ст. 126 КУпАП. 
Позивач в позовній заяві наполягав на відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, вважав, що постанова винесена з порушенням його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню. В свою чергу, заперечуючи правомірність дій відповідача та правомірність оскаржуваного рішення, позивач не зазначив в позові, а також не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, тому посилання позивача на неправомірність дій поліцейського є безпідставними та необґрунтованими.
Частиною третьою статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, беручи до уваги вищевказане, суд приходить до висновку, що постанова поліцейського 3 взводу 2 роти 1 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Султанової О.Ю. ЕАС №6303217 від 08.12.2025, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки винесена на підставі доказів, які доводять факт вчинення правопорушення, а тому підлягає залишенню без змін, а позовна заява без задоволення.
На підставі наведеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 122, 222, 245, 251, 258, 280, 283, 284, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 5, 14 Закону України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, ст.ст. 2, 5, 9, 19, 72-77, 90, 118-123, 139, 205, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295 КАС України суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського 3 взводу 2 роти 1 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Султанової Олександри Юріївни про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі – залишити без задоволення.
Рішення суб`єкта владних повноважень, а саме: постанову поліцейського 3 взводу 2 роти 1 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Султанової О.Ю. ЕАС №6303217 від 08.12.2025, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн – залишити без змін.
Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:
- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
- відповідач: поліцейський 3 взводу 2 роти 1 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Султанова Олександра Юріївна, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 10.
Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя         Р.О.КУЗНЕЦОВ