ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 червня 2026 року	Справа №360/2474/25	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Рищенко А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі 360/2474/25, -

УСТАНОВИВ:

24.12.2025 до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла сформована 23.12.2025 позовна заява адвоката Дзісь Андрія Романовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 року позов адвоката Дзісь Андрія Романовича в інтересах ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: вулиця Шевченка, будинок 9, місто Сіверськодонецьк, Луганська область, 93404, ЄДРПОУ 21782461) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо перерахунку пенсії без урахуванням довідок про заробітну плату в зоні відчуження, що призвело до зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 вересня 2025 року раніше встановленої пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2026 року по вищезазначеній справі апеляційні скарги представника позивача Дзіся Андрія Романовича та Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області - залишено без задоволення. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 року в адміністративній справі № 360/2474/25 залишено без змін.
22.06.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява, у якій останній просить суд:
- Ухвалити додаткове рішення у справі № 360/2474/25 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1 вересня 2025 року на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження виходячи із індивідуального коефіцієнту заробітної плати для обчислення пенсії 4,00114.
В обґрунтування заяви вказано, що позивач, аналізуючи рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року у справі № 360/2474/25 дійшов висновку, що судом не було взято до уваги питання здійснення перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження виходячи із індивідуального коефіцієнту заробітної плати для обчислення пенсії 4,00114.
Дослідивши матеріали справи, а також проаналізувавши зміст норм процесуального права, що регулюють це питання, суд доходить наступних висновків.
Згідно із частинами першою - третьою статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Отже, процесуальний інститут додаткового судового рішення дає можливість виправити помилки суду, спричинені недотриманням вимог судового рішення, зокрема, щодо наявності в ньому відповіді на всі заявлені вимоги позивача (скаржника в адміністративному процесі), вирішення питання про судові витрати.
З наведеного слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті заявлених позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.
Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених нормою статті 252 КАС України, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
Водночас, додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом.
З матеріалів справи № 360/2474/25 та повного тексту рішення суду від 25.02.20256 вбачається, що позовна вимога про перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1 вересня 2025 року на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження виходячи із індивідуального коефіцієнту заробітної плати для обчислення пенсії 4,00114 була предметом судового розгляду та оцінки судом.
Суд досліджував доводи позивача та заперечення відповідача щодо всіх заявлених позовних вимог, включно з вимогою про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1 вересня 2025 року на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження виходячи із індивідуального коефіцієнту заробітної плати для обчислення пенсії 4,00114. У мотивувальній частині рішення суду було надано правову оцінку доводам сторін щодо індивідуального коефіцієнта, з посиланням на відповідні норми права та обставини справи.
У результаті рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 року позовні вимоги задоволено частково з виходом за їх межі та корегуванням обраного способу захисту порушених прав позивача.
Крім того, постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2026 року також надано правову оцінку доводам представника позивача щодо індивідуального коефіцієнта та за результатом розгляду рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 року в адміністративній справі № 360/2474/25 залишено без змін.
Таким чином, суд може дійти висновку, що під час розгляду справи судом вирішено всі заявлені позивачем вимоги.
Суд також зауважує, що твердження позивача у заяві про ухвалення додаткового судового рішення зводяться лише до незгоди з формулюванням резолютивної частини рішення, що не є підставою для винесення додаткового рішення.
Так, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи.
При цьому, задоволення позовної вимоги в інший спосіб, ніж просив позивач, не може бути підставою для ухвалення щодо такої вимоги додаткового рішення.
Відповідно до частини четвертої статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
Враховуючи вищенаведене, суд доходить до висновку, що у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити, з підстав заявлених у ній.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.252, 294, 295 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі 360/2474/25 – відмовити.
Ухвала набирає законної сили відповідно достатті 256 Кодексу адміністративного судочинства Українита може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. Ю. Рищенко