14.05.26
22-ц/812/1040/26
Провадження № 22-ц/812/1040/26 

П О С Т А Н О В А 
іменем України

14 травня 2026 року      м. Миколаїв
справа № 470/1186/25
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Тищук Н.О.,
суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,
розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін апеляційну скаргу
Акціонерного товариства "Таскомбанк" 
на рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області, ухвалене 27 лютого 2026 року суддею Орловою С.Ф. в приміщенні цього ж суду, (дата складання повного рішення не зазначена), у цивільній справі за позовом 
Акціонерного товариства "Таскомбанк" до 
ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
у с т а н о в и в:
1.Описова частина
Короткий зміст вимог позовної заяви
У грудні 2025 року АТ «Таскомбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 74 958, 13 грн кредитної заборгованості.
Позивач зазначав, що 12 квітня 2021 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було підписано заяву №279587 про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проєкту «Sportbank». Відповідачу було надано послугу кредитування рахунку та встановлено ліміт кредитування в межах максимальної суми загального ліміту кредитування та надано 40 000 грн кредитних коштів. 
У зв`язку з невиконанням позичальником умов договору станом на 02.09.2025 року виникла заборгованість у розмірі 74 958,13 грн, з яких за тілом кредиту – 39 977,27 грн, за процентами – 34 980,86 грн.
Узагальнені доводи інших учасників
У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 просив у задоволенні позову відмовити з підстав недоведеності розміру заборгованості.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2026 року позов задоволено частково, з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» стягнуто кредитну заборгованість у розмірі 27 995, 79 грн, яка є заборгованістю за тілом кредиту, та 904, 73 грн судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю погодження з позичальником розміру порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі АТ «Таскомбанк», посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати в частині позовних вимог, у задоволенні яких судом відмовлено, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Узагальнені доводи апеляційної скарги
Апеляційна скарга мотивована помилковістю висновків суду першої інстанції щодо відсутності доказів погодження сторонами умов сплати процентів за користування кредитними коштами, оскільки підписавши Заяву-анкету №279584 про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК», ОСОБА_1 підтвердив, що приймає (акцептує) всі умови Публічної пропозиції (оферти) АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», яка розміщена разом з додатками, в т.ч але не виключно, тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, Паспортом споживчого кредиту Банку https://tascombank.ua/ та https://sportbank.com.ua на сайті посилання на примірники якої, разом з додатками Відповідач отримав в Мобільному додатку «Sportbank», і з якою він ознайомлений, повністю згоден, зміст розуміє, положень якої зобов`язався неухильно дотримуватися. В цьому випадку датою відправлення Публічної пропозиції вважається дата, з якої в Мобільному додатку стає доступним текст Публічної пропозиції (посилання на її примірники). Проєкт Заяви-анкети та Публічної пропозиції був наданий Відповідачу Банком, та підписані ним Заява-анкета та Публічна пропозиція відповідають наданим проєктам.
Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на додану до матеріалів справи Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, яка також підтверджує обізнаність відповідача про умови кредитування.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України). Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (частина перша статті 9 Закону України "Про споживче кредитування", в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Таким чином, відповідач як споживач був ознайомлений з умовами договору, а також із відсотковою ставкою, яка міститься в Публічній пропозиції та Тарифах банку, які були дійсними станом на дату підписання договору.
Відповідно до частин першої та другої статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до зазначених у пропозиції умов договору (надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не зазначене в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. У даному випадку ця згода висловлена відповідачем ОСОБА_2 в Заяві-договорі.
Також апелянт зазначав, що згода позичальника на сплату процентів за кредитом підтверджується у тому числі випискою з рахунку та розрахунком заборгованості, з яких вбачається, що відповідач сплачував кредит та відсотки, а саме - при сплаті відсотків 12.10.2021 року вказано призначення платежу - погашення відсотків за овердрафт. Таким чином, відповідачу було відомо про відсоткову ставку, а, отже, вона погоджена сторонами.
Крім того, суд першої інстанції безпідставно здійснив перерахунок розміру заборгованості, перерахувавши сплачені відповідачем відсотки як тіло кредиту, оскільки відповідач сплачував ці відсотки, а, отже - погодився з цією умовою договору.
Узагальнені доводи інших учасників 
Відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.
2.Мотивувальна частина
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України та враховуючи, що рішення суду постановлене у справі з ціною позову, яка є меншою ніж 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.
Згідно з частиною 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, оскільки рішення у цій справі ухвалене за відсутності учасників справи, повне судове рішення складене 14 травня 2026 року, датою ухвалення рішення є 14 травня 2026 року.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Встановлені судом першої інстанції обставини справи
12 квітня 2021 року ОСОБА_1 відповідач підписав заяву-анкету № 279587 щодо приєднання до Публічної пропозиції на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank, у якій просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 і встановити ліміт кредитування та підтвердив, що приймає всі умови Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», яка розміщена разом з додатками, тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, Паспортом споживчого кредиту на сайті Банку https://tascombank.ua/, https://sportbank.com.ua посилання на примірники якої, разом з додатками відповідач отримав в мобільному додатку «Sportbank», і з якою він ознайомлений, повністю згоден, зміст розуміє, положень якої зобов`язався неухильно дотримуватись. Окрім цього, позичальник беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку змінювати (зменшувати і або збільшувати) розмір ліміту кредитування (дозволеного кредитного ліміту). Погодився з тим, що про зміну ліміту кредитування банк повідомляє позичальника шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Акцептована публічна пропозиція разом з даною Заявою-анкетою складають Договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». Визнав, що всі правочини (у тому числі, але не виключно договори, угоди, листи, повідомлення, розрахункові документи, тощо) при здійсненні електронної взаємодії з банком через мобільний додаток можуть вчинятися ним з використанням (накладенням, створенням) удосконаленого електронного підпису. Засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом його власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Крім цього, підписанням цієї заяви – анкети підтвердив отримання платіжної картки.
Згідно з довідкою AT «Таскомбанк» ОСОБА_1 з 12.04.2021 року є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_2 , який відкритий до заяви-Анкети № 279587 з номером Кредитного договору № 002/9905129-SP від 12.04.2021 року, № картки НОМЕР_3 , відкритого в АТ «Таскомбанк».
26.09.2025 року представником АТ «Таскомбанк» направлено відповідачу повідомлення-вимогу щодо необхідності виконання зобов`язань за кредитним договором від 12.04.2021 року та попереджено, що у разі непогашення заборгованості, банк, відповідно до вимог діючого законодавства, буде ініціювати примусове її стягнення. Заборгованість по кредиту станом на 27.08.2025 року становить: 39 977,27 грн - основного боргу, 34 980,86 грн - заборгованості за відсотками (у т.ч. прострочена).
Згідно з розрахунком заборгованості складеним позивачем станом на 02 вересня 2025 року заборгованість відповідача становить 74 958, 13 грн, з яких 39 977, 27 грн – за тілом кредиту та 34 980, 86 грн – за процентами.
Позиція апеляційного суду
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. 
Згідно з частини першої статті 638 цього Кодексу договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Відповідно до статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію"; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію"; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України "Про електронну комерцію".
Факту укладення договору в електронній формі сторони не оспорюють.
Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору кредитного договору щодо надання кредитних коштів, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. 
Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.
Згідно з частиною першою статті1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Частинами 1 - 3 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Враховуючи, що відповідач користувався кредитними коштами, про що свідчить виписка з його особового рахунку, здійснював видаткові операції та поповнення карткового рахунку, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не були повернуті позивачу, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за тілом кредиту, а тому у цій частині позов підлягає частковому задоволенню.
Щодо стягнення заборгованість за процентами у розмірі 34 980,86 грн, суд зазначає таке.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
В матеріалах справи наявні надані АТ "Таскомбанк" до позовної заяви умови публічної пропозиції (оферти) на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту "Sportbank", а також Наповнення, тарифи та умови обслуговування картки Sportbank, затверджені протоколом засідання Тарифного комітету банку № 65-4 від 17.12.2020 (введено в дію з 19.01.2021) відповідно до яких встановлюються види операцій/послуг, розмір тарифів за надані послуги за карткою Sportbank.
У свою чергу, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, яка не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Тобто, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
При цьому, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
У даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Публічна пропозиція (оферта) Банку на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту Sportbank" і Тарифи та умови обслуговування фізичних осіб в Банку, що розміщені на офіційному сайті позивача https://taskombank.ua/ та https://sportbank.com.ua/, оскільки такі неодноразово змінювалися самим АТ "Таскомбанк", у період - з дня виникнення спірних правовідносин до дня звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Публічну пропозицію (оферту) та Тарифи та умови обслуговування фізичних осіб Банку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Таким чином, без наданих суду достовірних підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови надання банківських послуг в Таскомбанку станом на 12.04.2021 для можливості перевірити розрахунок заборгованості за процентами; а також враховуючи, що роздруківка із сайту позивача не є належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, надані банком Тарифи та умови обслуговування фізичних осіб в банку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме надані до позову позивачем Тарифи та у мови є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах розмірах та порядку нарахування.
Таким чином суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитними коштами.
При цьому суд також встановив, що з розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 02.09.2025 року позивач нарахував ОСОБА_1 74 958, 13 грн заборгованості, зарахувавши 11 981, 48 грн на погашення процентів за кредитом, тоді як нарахування процентів не передбачено умовами договору.
Отже, з визначеної позивачем суми заборгованості за тілом кредиту 39 977,27 грн суд першої інстанції правомірно відрахував 11 981, 48 грн, визначивши суму заборгованості за тілом кредиту – 27 995, 79 грн.
З огляду на вище викладене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з повним з`ясуванням обставин справи, є правильним та обґрунтованим.
За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин апелянтом до апеляційної скарги не надано.
Суд апеляційної інстанції враховує, крім іншого, й положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ "Гірвісаарі проти Фінляндії", п.32.).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).
Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням викладеного апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга АТ «Таскомбанк» не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Щодо судових витрат
Згідно із підпунктами "б", "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Проте, оскільки апеляційна скарга АТ «Таскомбанк» залишається без задоволення, витрати апелянта, понесені у зв`язку з розглядом апеляційної скарги, відносяться на його рахунок.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк» залишити без задоволення.
Рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2026 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий     Н.О.Тищук
Судді:      В.В.Коломієць
Т.В.Серебрякова  
---------------------------------
Повну постанову складено 14 травня 2026 року