УХВАЛА

01 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 911/1237/25 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Жукова С.В. 
розглянувши заяву Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради "Київська обласна дитяча лікарня"
про відвід судді Чумака Ю.Я.

у справі №911/1237/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелекс"
до 1) Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради "Київська обласна дитяча лікарня", 2) Київської обласної ради
про визнання продовженим договору оренди нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:
22.03.2026 (через систему ?Електронний суд?) Товариство з обмеженою відповідальністю ?Інтелекс? звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 та рішення Господарського суду Київської області від 25.09.2025.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 911/1237/25 між суддями від 23.03.2026 визначено склад колегії судів: Мачульський Г. М. - доповідач, Краснов Є. В., Рогач Л. І.

Ухвалою Верховного Суду від 10.04.2026 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ?Інтелекс? у наведеному складі суддів.

Втім, через перебування судді Рогач Л. І. на лікарняному, здійснений повторний розподіл справи та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2026 визначено склад колегії судів: Мачульський Г. М. - доповідач, Краснов Є. В., Чумак Ю. Я.

27.05.2026 до Верховного Суду надійшла заява Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради "Київська обласна дитяча лікарня" про відвід судді Чумака Ю. Я. у розгляді справи.

Ухвалою Верховного Суду від 29.05.2026 визнано необґрунтованим відвід, заявлений Комунальним некомерційним підприємством Київської обласної ради "Київська обласна дитяча лікарня" судді Чумаку Ю. Я, у справі № 911/1237/25 та передано справу № 911/1237/25 на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід судді Чумака Ю. Я.

За результатами авторозподілу для розгляду заяви Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради "Київська обласна дитяча лікарня" про відвід судді Чумака Ю.Я. у справі №911/1237/25 визначено суддю Жукова С.В., про що свідчить протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2026.

Розглянувши заяву Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради "Київська обласна дитяча лікарня" про відвід судді Чумака Ю.Я. у справі №911/1237/25, Суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на таке.

В обґрунтування заяви про відвід судді Чумака Ю.Я. у справі №911/1237/25 заявник зазначає, що у нього існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Чумака Ю. Я. при розгляді касаційної скарги позивача, а тому є підстави, передбачені пунктами 3, 5 частини першої статті 35 ГПК України, для відводу цього судді. Вказує, фактичною підставою є обставина, що у справі № 911/1237/25 суддя Чумак Ю.Я. має брати участь у вирішенні питання про застосування правового висновку Верховного Суду, сформульованого у справі № 911/679/25 за його головуванням і доповіддю, щодо тих самих фактичних обставин і сторін спору. Потенційне порушення неупередженості та об`єктивності може проявитися у вирішенні суддею Чумаком Ю.Я. питань, безпосередньо пов`язаних із його попередньою процесуальною позицією: чи є правовідносини подібними, чи підлягає застосуванню висновок у справі № 911/679/25, чи має він бути розмежований, чи є підстави для передачі справи на палату або об`єднану палату для відступу від нього. Крім того, ключовим є питання тлумачення приписів п. 151 Порядку щодо продовження договору. Саме ці питання є центральними для касаційного перегляду справи № 911/1237/25, а тому участь судді Чумака Ю.Я. у складі колегії може об`єктивно поставити під сумнів безсторонність розгляду цієї справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 ГПК України.

Відповідно до частин другої та третьої статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Частиною першою статті 35 ГПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Наведеними нормами передбачено обов`язкові підстави для відводу (самовідводу) судді. Втім, посилання на відповідну обставину повинно бути обґрунтованим, а сама обставина - такою, що дійсно викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, колегії суддів.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 9901/22/17).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду; позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій, поведінки судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність; особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Особа яка подала заяву про відвід судді (суддів), повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді (суддів) у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Європейський суд з прав людини зазначає, що у кожній окремій справі потрібно вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У межах суб`єктивного критерію ЄСПЛ завжди вважав, що особиста неупередженість судді є презумпцією, доки не буде доведено протилежне (рішення ЄСПЛ у справі "Кіпріану проти Кіпру" (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява N 73797/01, ECHR 2005-ХІІІ, рішення ЄСПЛ § 119; "Хаушільдт проти Данії" (Hauschildt v. Denmark), § 47).

Суд неодноразово наголошував, що істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена за вказаною обставиною саме заявником з огляду на приписи частини четвертої статті 38 ГПК України, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних та фактичних дій суддів під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці суддів, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів їх безсторонність.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Верховний Суд виходить з того, що висновки або позиції суддів/судді, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя, а в протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших таких справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує (аналогічні висновки викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 761/16124/15-ц).

З огляду на викладене, саме по собі посилання заявника на участь судді у розгляді інших справ, навіть подібних за фактичними обставинами або правовим регулюванням та висновки суду висловлені за змістом таких судових рішень, як і незгода або суб`єктивне ставлення заявника до них не свідчить про наявність упередженості. Сам факт ухвалення судових рішень не може бути доказом упередженості, якщо не доведено наявність особистої зацікавленості. При цьому перелічені у заяві Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради "Київська обласна дитяча лікарня" доводи не узгоджуються із вищенаведеними нормами законодавства, не підтверджені належними доказами, ґрунтуються на припущеннях, які не містять об`єктивно обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості судді, які могли б бути перевіреними та/або на переконливі факти, які б могли викликати сумнів у його об`єктивності і неупередженості, з якими процесуальне законодавство пов`язує наявність підстав для відводу судді у розумінні приписів статті 35 ГПК України.

З урахуванням наведеного, доводи заяви Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради "Київська обласна дитяча лікарня" про відвід судді Чумака Ю.Я. від розгляду справи №911/1237/25 не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 35 ГПК України для відводу судді, а також не підтверджують упередженість та необ`єктивність судді при розгляді цієї справи, а тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 35, 36, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради "Київська обласна дитяча лікарня" про відвід судді Чумака Ю.Я. від розгляду справи №911/1237/25. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Жуков