печерський районний суд міста києва

Справа № 757/20040/26-ц 
пр. 2-о-231/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Вовк С.В.,
при секретарі судового засідання - Ємець Д.О.,
за участю представника заявника ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «НоваПей», про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «НоваПей», про встановлення факту, що має юридичне значення.
Вимоги заяви обґрунтовуються тим, що бажаючи стати споживачем фінансових послуг з метою використання власних коштів в особистих цілях заявник звернувся до фінансової установи ТОВ «НоваПей». Проте йому фактично було відмовлено у наданні фінансових послуг у зв`язку з виявленням наявності у нього статусу політично значущої особи (РЕР). Вважає, що його права на повне та безперешкодне користування фінансовими послугами протиправно обмежуються у зв`язку із безпідставним віднесенням його до категорії члена сім`ї національного публічного діяча. Враховуючи, що законодавством України не передбачено окремих документів, які посвідчують статус національних публічних діячів, відсутній єдиний критерій віднесення до таких осіб, факт відсутності статусу члена сім`ї політично значущої особи може бути встановлений судом з метою захисту його немайнових прав. Встановлення цього факту, що має юридичне значення, забезпечить його особисті немайнові права у відносинах з банківськими та кредитними установами, тощо. Враховуючи викладене, заявник просить встановити факт відсутності у нього будь-якого статусу політично значущої особи (PEP), зокрема: члена сім`ї політично значущої особи.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, направив письмові пояснення, згідно яких просив залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду, оскільки товариство діяло у межах повноважень, передбачених законодавством щодо проведення первинного фінансового моніторингу та заява ОСОБА_1 має розглядатись в порядку позовного провадження.
У судовому засіданні представник заявника заяву ОСОБА_1 підтримала, просила задовольнити, заперечила проти задоволення заяви представника ТОВ «НоваПей» про залишення заяви без розгляду. Зазначила, що спір про право у даному випадку відсутній, звернення до суду пов`язано саме з підтвердженням юридичного факту, що має юридичне значення як на даний час так і у майбутньому при взаємодії з іншими фінансовими установами, а не з наявністю претензій щодо дій заінтересованої особи при виконанні своїх повноважень як суб`єкта первинного фінансового моніторингу та відмові у встановленні ділових відносин із заявником.
Також пояснила, що на момент припинення повноважень народного депутата батьком заявника діяв Закон №249-IV, який не містив визначення «національного публічного діяча», та будь-яких юридичних наслідків до осіб, хто займав відповідні посади. Закон не може наділити особу статусом «ретроактивно» за дії, які завершились за майже 8 років до прийняття нового Закону № 361-IX. Формулювання «виконували публічні функції» стосується осіб, які мали статус РЕР за законом 2014 року (№1702-VII) або законом 2019 року (361-IX), але згодом пішли з посад. Оскільки батько заявника ніколи не мав статусу «національного РЕР» під час або після виконання повноважень, він не може вважатися таким, що виконував ці функції в розумінні нового закону. Зазначила, що накладення довічних обмежень через такий значний проміжок часу після припинення повноважень є непередбачуваним втручанням. Враховуючи, що повноваження народного депутата ОСОБА_2 були припиненні 12 грудня 2012 року, тобто до моменту введення в правове поле України поняття «національний публічний діяч» (Закон 361-IX), та керуючись ст. 58 Конституції України, норми щодо довічного статусу РЕР не можуть застосовуватися до вказаних правовідносин, оскільки вони не мають зворотної дії в часі. А отже, і у заявника відсутній статус політично значущої особи (PEP), зокрема: члена сім`ї політично значущої особи. 
Суд, заслухавши представника заявника, вивчивши матеріали заяви, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема можуть встановлюватись відсутність фактів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей» з метою відкриття рахунку у даній небанківській фінансовій установі. 
Після проведення заявником реєстраційних дій на офіційному сайті заінтересованої особи, на його поштову адресу надійшов лист №11-03/2026/18/58 від 11.03.2026 року, згідно якого ТОВ «НоваПей» виявило у відкритих джерелах співпадіння з членом сім`ї національного публічного діяча, у зв`язку з чим заявника зобов`язано надати певний перелік додаткових документів, що підтверджують джерела походження його статків (багатств) та джерел коштів. Зазначені вимоги щодо надання додаткових документів товариство обґрунтовувало обов`язком як суб`єкта первинного фінансового моніторингу здійснювати відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) коштів доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 06.12.2019 № 361-IХ актуалізацію даних про клієнта, отриманих та існуючих документів, даних та інформації про нього. У листі вказали, що посада народного депутата відноситься до таких, що передбачають виконання визначних публічних функцій, у розумінні чинного законодавства, а відтак відповідає критеріям політично значущої особи (PEP) на національному рівні. Не надання відомостей про джерела статків (багатств), джерел коштів та підтверджуючих документів, вважають підставою застосування Товариством вимог ст. 15 Закону 361-IХ та обов`язком відмовитися від підтримання ділових відносин, у тому числі шляхом розірвання ділових відносин.
У судовому засіданні встановлено, що батько заявника, ОСОБА_2 був народним депутатом України у періоди з 14 травня 2002 року по 25 травня 2006 року (IV скликання); з 25 травня 2006 року по 15 червня 2006 року (V скликання); з 23 листопада 2007 року по 12 грудня 2012 року (VI скликання). Зазначена інформація міститься у відкритому доступі.
На момент припинення його повноважень як народного депутата України, а саме 12 грудня 2012 року національне законодавство взагалі не містило поняття «політично значуща особа» також жодних конкретних юридичних наслідків для тих, хто займав відповідні посади.
Зазначені правовідносини регулювались Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму» від 28.11.2002 №249-IV в редакції станом на 06.12.2012 (далі - Закон №249-IV). Вказаний Закон №249-IV не містив визначення «національного публічного діяча», втратив чинність на підставі Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» на підставі Закону України від 14.10.2014 №1702-VII, яким вперше чітко визначено статус «політично значущої особи» (PEP) та встановлено трирічний період, після якого особа перестає вважатися PEP.
28 квітня 2020 року, тобто через майже 8 років після припинення батьком заявника повноважень народного депутата, прийнято Закон України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 06.12.2019 № 361-IХ, яким визначено перелік посад, які відносяться до категорії національних публічних діячів, а також надано визначення політично значущих осіб, крім того видалене обмеження щодо строків дії відповідних статусів після звільнення з посади.
Відповідно до положень п. 37 ст. 1 Закону України № 361-IX «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», національні публічні діячі - фізичні особи, які виконують або виконували в Україні визначні публічні функції.
Згідно п. 47 ст. 1 Закону № 361-IX, політично значущі особи - це фізичні особи, які є національними, іноземними публічними діячами та діячами, які виконують публічні функції в міжнародних організаціях.
Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», від 05 квітня 2001 року№ 3-рп/2001, яке є остаточним і обов`язковим для виконання, надано висновок про те, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (ч.1 статті 58). Це означає, що дія закону не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом.
Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави.
Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено ч. 1 ст. 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують, або скасовують відповідальність особи.
Суд погоджується з доводами представником заявника, що до даних правовідносин необхідно застосовувати норми Закону України № 249-IV «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму» саме в редакції чинній на грудень 2012 року. Зважаючи на вимоги ст. 1 даного Закону в редакції від 06.12.2012 та на дату припинення батьком заявника повноважень народного депутата (12 грудня 2012 року), у нього відсутній статус національного публічного діяча. Закон не може наділити особу статусом «ретроактивно» за дії, які завершились до набрання законної сили новим Законом № 361-IX.
Крім того, автоматичне віднесення особи до категорії PEP чи членів їх сім`ї без аналізу конкретних фінансових, майнових та господарських зв`язків є прямо протиправним, суперечить як національним законам, так і міжнародним рекомендаціям FATF та Директиві ЄС 2015/849, про що також прямо вказано в офіційних роз`ясненнях Національного банку України та Держфінмоніторингу.
Директива (ЄС) 2015/849 запровадила чіткі правила щодо обмеження періоду, протягом якого особа вважається PEP після залишення посади. Згідно ст. 22 цієї Директиви, якщо політично значуща особа більше не займає визначну публічну посаду, суб`єкт, що здійснює фінансовий моніторинг, ще щонайменше 12 місяців має враховувати її ризики та застосовувати відповідні заходи, «аж доки не буде визнано, що ця особа більше не становить ризику, притаманного політично значущим особам». Таким чином, європейський стандарт 12 місяців після звільнення: по спливу року активного моніторингу можна припинити вважати клієнта PEP за умови відсутності підвищених ризиків. Більше того, у національному законодавстві країн ЄС часто прямо визначено, що PEP це особа, яка «наразі здійснює або здійснювала визначні публічні функції протягом попередніх 12 місяців».
Європейський суд з прав людини у справах Sidabras and Dziautas v. Lithuania (2004), Turek v. Slovakia (2006) визнав, що встановлення професійних заборон або інших обмежень на невизначений строк лише через минулу діяльність є непропорційним втручанням у права особи, якщо відсутня індивідуальна оцінка необхідності та легітимна мета таких заходів. Зокрема ЄСПЛ у наведених справах сформовано наступні висновки: продовження застосування режиму підвищеного фінансового моніторингу виключно на підставі його попереднього службового статусу, від якого він відмовився багато років тому, не має легітимної мети, є непропорційним за строками та порушує принцип правової визначеності. Така ситуація створює безпідставну диференціацію між заявником та іншими особами, яка не обґрунтована сучасними потребами фінансового контролю. Відтак, збереження за заявником статусу PEP на невизначений строк суперечить європейським стандартам правової визначеності, передбачуваності та заборони свавільного втручання у права особи.
Слід також звернути увагу на Рекомендацію 12 Групи з розробки фінансових заходів боротьби з відмиванням грошей (FATF), яка підкреслює, що статус PEP має застосовуватися лише до осіб, які наразі займають високі публічні посади або недавно їх залишили (протягом обмеженого періоду, який зазвичай не перевищує 12-18 місяців), якщо є обґрунтовані підстави вважати, що вони все ще становлять підвищений ризик.
Крім того, єдиний законодавчо визначений реєстр політично значущих осіб в Україні відсутній, у законодавстві також відсутній єдиний критерій віднесення до таких осіб, а тому звернення заявника із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення відповідає вимогам нормам закону. 
Отже суд вважає, що встановленим є факт відсутності у ОСОБА_1 статусу «члена сім`ї національного публічного діяча». 
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.
Суд звертає увагу на те, що у відповідності до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими, не забороненими законом, засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
За змістом статті 15 Цивільного кодексу України особа має право на захист свого особистого немайнового, або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду.
Вказане у своїй сукупності свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви заінтересованої особи про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.
Враховуючи наведене, а також те, що чинним законодавством не передбачений інший порядок встановлення факту відсутності статусу політично значущої особи (PEP), він не пов`язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, суд приходить до висновку про задоволення вимог заяви.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 76-81, 95, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 293, 294, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «НоваПей» (03026, м. Київ, Столичне шосе, буд. 103, к. 1, 13 поверх, оф. 1304; код ЄДРПОУ 38324133), про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт відсутності у ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) статусу політично значущої особи, зокрема: члена сім`ї політично значущої особи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Суддя С.В. Вовк