Справа № 703/2208/26 
2/703/1856/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2026 року м. Сміла 
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Овсієнка І.В.,
за участю 
секретаря судового засідання Батаргіної Т.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла, у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
встановив:
13.04.2026 позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів як на повнолітнього сина, який продовжує навчання. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, позивач є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час продовжує навчання за кошти державного бюджету, за денною формою навчання в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, термін навчання – до червня 2028 року. У зв`язку із цією обставиною має витрати на предмети першої необхідності – продукти харчування, одяг, медичні послуги та лікарські засоби, придбання приладдя для навчання, а також на оплату місця в гуртожитку – 743,00 грн щомісячно та оплату використаної електроенергії в сумі 1500,00 грн на семестр, тому потребує матеріальної підтримки від батька, відповідача в справі, який матеріальної допомоги тривалий час не надає. Відповідач в змозі надавати матеріальну підтримку синові, оскільки є отримувачем пенсії за вислугу років. Просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на період навчання у вищому навчальному закладі, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.04.2026 відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження, встановлений сторонам строк для подання письмових заяв по суті справи.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві та підтверджених додатками, не висловив заперечень щодо постановлення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не прибув, викликався відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України через публікацію оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. 
Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило.
Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого главою 11 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить до наступного висновку.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що видане 29.11.2006 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 23.09.2020.
Згідно з довідкою №046/294 від 26.01.2026, ОСОБА_4 є студентом 2 курсу денної форми здобуття освіти бакалаврського рівня вищої освіти історичного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Початок навчання 01.09.2024, термін закінчення навчання – 30.06.2028. 
Із довідки КНУ ім. Т.Шевченка від 26.02.2026 встановлено, що ОСОБА_1 проживає в гуртожитку, сплачує комунальні послуги.
З наданих позивачем платіжних документів вбачається, що оплата проживання в гуртожитку включає оплату ліжко-місця та оплату вартості електричної енергії.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. 
Таких же висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 13.04.2021 в справі №308/4214/18 (провадження №61-16005св20).
Так Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 у справі №644/3610/16 (провадження №61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
У постанові від 16 лютого 2022 у справі №381/2423/20 (провадження №61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України однією із основних засад цивільного судочинства є змагальність сторін, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
За обставинами даної справи, позивачем надано належні та допустимі докази того, що він після досягнення 18-річного віку продовжує навчання у вищому навчальному закладі, у зв`язку із чим потребує матеріального забезпечення, що його може отримати виключно від батька, оскільки мати позивача померла. Витрати, підтверджені платіжними документами, стосуються проживання у гуртожитку та оплату комунальних послуг.
При цьому судом встановлено, що відповідач є отримувачем пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу щодо ОСОБА_2 , наданими Головним управлінням ПФУ в Черкаській області на виконання ухвали суду.
Вказане приводить до переконання, що відповідач має дохід, отже в змозі надавати матеріальну підтримку синові, який такої підтримки потребує.
Відповідач не скористався власним правом заперечувати проти позовних вимог або ж навести обставини, позбавляють його змоги надавати утримання повнолітньому синові у зв`язку із продовженням навчання.
Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Суд зазначає, що із матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що він на даний час не працює, не має власного доходу, однак очевидно, що останній обмежений в можливості працювати у зв`язку із денною формою навчання та має потребу в грошових коштах через те, що є здобувачем освіти та позбавлений підтримки іншого із батьків.
Суд вважає належним чином доведеними ті факти, що у зв`язку з навчанням ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги, що її має змогу надавати його батько, відповідач в справі.
Враховуючи відсутність відомостей про те, що відповідач не в змозі надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові, який продовжує навчання, а позивач належними та допустимими доказами довів факт продовження навчання у вищому навчальному закладі, приймаючи до уваги обставини, викладені в ст. 182 СК України, які мають суттєве значення для вирішення справи, положення ст. 191 СК України, виходячи з засад розумності та справедливості, керуючись інтересами дитини, суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.04.2026 і до закінчення навчання в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, але не більше ніж до досягнення 23-х років. 
Пунктом 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.
Судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.
Керуючись ст. 141, 258, 263-265, 430 ЦПК України, ст. 180, 182, 191, 199-201 СК України, суд
ухвалив :
Позов задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання останнього на період його навчання в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на працездатну особу, починаючи із 13.04.2026 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х років.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн. 
Рішення суду у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складене 30.06.2026. 

Суддя:         І.В.Овсієнко