Єдиний унікальний номер: 728/726/26 
Номер провадження 2/728/512/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2026 року Бахмацький районний суд Чернігівської області
в складі:
головуючої судді Глушко О.І.
при секретарі Коваленко В.В.
за участю: представника позивача Ніжинської окружної прокуратури - Москаленко С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом першого заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Батуринської міської ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки,-
В С Т А Н О В И В:
30.03.2026 року перший заступник керівника Ніжинської окружної прокуратури звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі Батуринської міської ради земельну ділянку з кадастровим номером 7420310300:01:000:0458, площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_1 та стягнути судові витрати. 
Свої вимоги мотивував тим, що спірна земельна ділянка, яка передана у власність ОСОБА_1 площею 0,1 га, з кадастровим номером 7420310300:01:000:0458, для індивідуального садівництва, розташована у межах прибережної захисної смуги озера з місцевою назвою «Вир» в басейні р. Сейм; сформована за рахунок земель водного фонду, що суперечить положенням ст. ст. 58, 60 , 83, 84 Земельного Кодексу України та ст.ст. 87, 88 Водного кодексу України.
Одночасно, позивачем подано заяву про забезпечення позову. 
Ухвалою судді від 31.03.2026 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.05.2026 року, яке відкладено на 26.05.2026 року протокольною ухвалою за клопотання прокурора для надання часу стороні позивача узгодити позиції щодо призначення експертизи по даній справі. 
Ухвалою суду від 31.03.2025 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову та в порядку забезпечення позову першого заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Батуринської міської ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером 7420310300:01:000:0458 площею 0.1га, розташовану у АДРЕСА_1 , належну на праві приватної ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), до набрання судовим рішення законної сили; заборонено державним кадастровим реєстраторам, які входять до складу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, вносити що Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються земельної ділянки з кадастровим номером 7420310300:01:000:0458 площею 0.1 га, до набрання судовим рішенням законної сили.
29.04.2026 року відповідачка ОСОБА_1 подала відзив на позов, в якому просила відмовити в його задоволенні посилаючись на те, що для встановлення належності земельної ділянки до земель водного фонду недостатнього лише факту її розташування біля водного об`єкта. Водойми можуть бути розташовані на землях різних категорій, і саме знаходження водойми не може гарантувати належність земельної ділянки до земель водного фонду. Без координат поворотних точок прибережної захисної смуги неможливо встановити факт накладки земельної ділянки, належної відповідачу на землі водного фонду. Окрім цього, спірна земельна ділянка знаходиться на дозволеній законом відстані від водного об`єкта, а зворотна обставина не підтверджується позивачем у позовній заяві. Рішення Батуринської міської ради від 03.03.2020 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та технічної документації із землеустрою, а також рішення №51593338 від 13.03.2020 року, яким надано їй у приватну власність земельна ділянка з кадастровим номером 740310300:01:000:0458 для індивідуального садівництва в суді не оскаржені та не скасовані. Розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно – технічної документації. За інформацією державного агентства водних ресурсів водогосподарські паспорти озера «Вісімка» та озера «Вир» не виготовлялися. Також зазначено, що оновлення та уточнення даних в частині обліку поверхневих водних об`єктів проводиться в тестовому режимі щодо зазначених озер і робота не завершена, тому висновки прокуратури є поспішні і не можуть опиратися на достовірні дані, оскільки немає жодного доказу, який би підтверджував порушення допустимої відстані розташування земельної ділянки до прибережної захисної смуги, тобто її ширину. Позивачем безпідставно та бездоказово спростовується розроблений сертифікованим інженером-землевпорядником та затверджений проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки уїї власність. Посилання ж представника позивача на реалізацію її конституційного права на безоплатну приватизацію землі як недобросовісність, взагалі є недопустимим. Вона заперечує щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті (а.с. 138-139).
28.04.2026 року Ніжинською окружної прокуратурою подано відповідь на відзив, в якому вважають, що відповідачем не спростовано доводів, наведених у позові та доказів, долучених до нього, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відсутність проектної документації щодо встановлення прибережної захисної смуги навколо водного об`єкту – озера з місцевою назвою «Вир» в басейні р. Сейм, не означає її відсутність за наявності встановлених законом розмірів, - 100 м від урізу води.
Ухвалою суду від 26.05.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.06.2026 року.
17.06.2026 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 26.06.2026 року.
В судовому засіданні представник позивача Ніжинської окружної прокуратури позов підтримала у повному обсязі з викладених у ньому підстав. 
Представник Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області, в інтересах якої подано позов, в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просили розглядати справу за їх відсутності, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду, проти задоволення позовних вимог не заперечують.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася; про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України. 
Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являются за місцезнаходженням майна або основної його частини. 
Як встановлено в судовому засіданні рішенням 29 сесії 8 скликання Батуринської міської ради Бахмацького району Чернігівської області «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» за №20 від 19.07.2019 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,10 га для індивідуального садівництва в м. Батурин Бахмацького (нині Ніжинського) району Чернігівської області (а.с.70).
У подальшому, рішенням 34 сесії 8 скликання Батуринської міської ради Бахмацького району Чернігівської області «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» №23 від 03.03.2020 року ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передано безоплатно у власність земельну ділянку з кадастровим номером 7420310300:01:000:0458 площею 0,1000 га для індивідуального садівництва по АДРЕСА_1 (а.с.71).
На підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва ОСОБА_1 на території Батуринської міської ради  в АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га, виготовленого ФОП ОСОБА_3 , (кваліфікований сертифікат інженера-землевпорядника №002258 від 05.02.2013 року), в Державному земельному кадастрі 28.01.2020 року здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 7420310300:01:000:0458 площею 0,1000 га із внесенням запису з встановленням цільового призначення - для індивідуального садівництва (01.05), категорія земель - землі житлової та громадської забудови, відомості про обмеження у користуванні земельної ділянки - не встановлені (а.с.33, 68).
Відповідно до Пояснювальної записки, яка є частиною зазначеного проекту землеустрою, земельна ділянка надається у власність ОСОБА_1 для індивідуального садівництва загальною площею 0.10000 га, розташована у АДРЕСА_1 (а.с.54-55). 
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №469203831 від 20.03.2026 року право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7420310300:01:000:0458 площею 0,1 га зареєстровано за ОСОБА_1 11.03.2020 року згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 51593338 від 13.03.2020 року; документи подані для державної реєстрації: рішення органу місцевого самоврядування, копія витягу з рішення, серія та номер: 23, виданий 03.03.2020 року Батуринською міською радою Бахмацького району Чернігівської області (а.с.72-73).
Відповідно до інформації Деснянського басейнового управління водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України № 92/3-1/ДС/25-25 від 27.01.2025 року, земельна ділянка з кадастровим номером 7420310300:01:000:0458 розташована у заплаві середньої річки Сейм, для якої характерина велика кількість стариць та заплавних озер за уточненою у 2024 роцці інформацією щодо наявних на території громад площинних водниї об`єктів (ставки, озера, водосховища та інші водойми), отриманою Деснянським БУВР від Батуринської міської ради, на території громади розташовано 96 площинних водних об`єктів, в тому числі водні об`єкти: озеро з місцевою назвою «Вісімка» в басейні р. Сейм (координати Google – 51.337005, 32.898895) площею водного дзеркала 1,8 га, об`ємом 45,8 тис м куб та озеро з місцевою назвою «Вир» в басейні р. Сейм (координати Google – 51.338598, 32.899579) площею водного дзеркала 1,8 га, об`ємом 45,0 тис м куб.
Водогосподарські паспорти озера «Вісімка» та озера «Вир» відповідно до Порядку розроблення паспорта водного об`єкта, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 18.03.2013 року № 99 до Держводагенства та його територіального органу не надходили і не погоджувалися.
На даний час геопортал «Державний водний кадастр: облік поверхневих вод» працює в тестовому режимі. Держводагенством проводиться робота з оновлення та уточнення даних в частині обліку поверхневих водних об`єктів (перевірка топологічної сумісності, унормування та уточнення даних), у тому числі щодо зазначених озер.
Згідно ст. 88 Водного кодексу України з метою охорони поверхневих водних об`єкитів від забрудження і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.
Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) для великих річок, водосховищ на них та озер шириною 100 метрів; для середніх річок-50 метрів. Якщо крутизна схилів перевищує 3 градуси, мінімальна ширина прибрежної захисної смуги подвоюється.
Відповідно, нормативна ширина прибережної захисної смуги для р. Сейм становить 50 метрів, для озера «Вісімка» та озера «Вир», які розташовані поблизу земельної ділянки з кадастровим номером 7420310300:01:000:0458 – 100 метрів. 
Інформація щодо площі вказаної земельної діялнки, яка перебуває у прибережній захисній смузі водних об`єктів, в межах компетенції Деснянського БУВР відсутня (а.с. 26-27).
Згідно з повідомленням Батуринської міської ради від 10.03.2026 року №13-07/249 на запит першого заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг, якою визначалися б межі прибережних захисних смуг водних об`єктів, а саме: озера «Вісімка» та озера «Вир», Батуринською міською радою не розроблялися та не затверджувалися; первірка відповідност ісформованої земельної діялнки вимогам законодавсва, в тому числі щодо наявності обмежень у використанні земель, належить до повноважень державного кадастрового реєстратора, який приймає остаточне рішення про державну реєстрацію або відмову в ній (ст. 23 Закону України «Про державний земельний кадастр»; п. 73 Порядку ведення Державного земельного кадастру); відповідальність за якість документації із землеустрою несе розробник-сертифікований інженер-землевпорядник (ст. 28 Закону України «Про землеустрій»), а рішення міської ради щодо надання дозволу та затвердження документації є колегіальним волевиявленням оргну місцевого самоврядування, що виключає одноосібне прийняття таких рішень посадовими особами (а.с.30).
Згідно з поземельною книгою, яка відкрита 28.01.2020 на земельну ділянку з кадастровим номером 7420310300:01:000:0458, відповідно до запису від 28.01.2020 №001, вказана земельна ділянка відноситься до категорії земель: сільськогосподарські землі, землі житлової та громадської забудови; код виду цільового призначення: 01.05 Для індивідуального садівництва, площа 0,1000 га; державна реєстрація її в Державному земельному кадастрі була проведена державним кадастровим реєстратором на підставі документації із землеустрою, розробленої ФОП ОСОБА_3 ; координати поворотних точок меж земельної ділянки: 2) Х 5680519.551, Y 4328049.614, відстань 40 м.; 5) Х 5680532.387, Y 4328087.499, відстань 25 м; 6) Х 5680508.709, Y 4328095.521, відстань 40 м; 3) Х 5680495.873, Y 4328057.637, відстань 25 м; відповідно до запису про виникнення права від 16.03.2020 року №003, №004, №005, №006, №007, №008, №009 власником земельної ділянки є ОСОБА_1 , форма власності приватна, дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно 11.03.2020 року, орган державної реєстрації прав Бахмацька районна державна адміністрація, реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі прав 35914786 (а.с.31-53).
15.07.2025 року між Чернігівською обласною прокуратурою та ФОП ОСОБА_4 був укладений договір №34/25, за умовами якого ФОП ОСОБА_4 взяв на себе зобов`язання виконати роботи по виконанню дослідження з визначення поворотних точок меж земельної ділянки водного фонду (частини прибережних захисних смуг озера з місцевою назвою «Вир» в басейні р. Сейм площею водного дзеркала 1,8 га, об`ємом 45,0 тис м куб, озера з місцевою назвою «Вісімка» в басейні р. Сейм площею водного дзеркала 1,8 га, об`ємом 45,8 тис м куб) в межах земельної ділянки з кадастровим номером 7420310300:01:000:0458 і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної межі (а.с.82-84).
До вказаного договору додано схему розташування земельної ділянки з кадастровим номером 7420310300:01:000:0458 на території Батуринської ОТГ, для індивідуального садівництва, яка розташована в прибережній захисній смузі оз. «Вир» в басейні р.Сейм;  каталог координат окружної межі земельної ділянки з кадастровим номером 7420310300:01:000:0458 та каталог координат прибережної захисної смуги озера з місцевою назвою «Вир» (а.с.78,79,80).
Як вбачається зі схеми розташування земельної ділянки з кадастровим номером 7420310300:01:000:0458 на території Батуринської ОТГ, для індивідуального садівництва, яка розташована в прибережній захисній смузі оз. «Вир» в басейні р.Сейм, виконаної ФОП ОСОБА_4 , площа перетину (накладки) земельної ділянки з кадастровим номером 7420310300:01:000:0458 із прибережною захисною смугою озера з місцевою назвою «Вир» в басейні р. Сейм площею водного дзеркала 1,8 га, об`ємом 45,0 тис м куб та прибережною захисною смугою озера з місцевою назвою «Вир» в басейні р. Сейм площею водного дзеркала 1,8 га, об`ємом 45,0 тис м куб, складає 100%, у зв`язку з чим поворотні точки меж земельної ділянки водного фонду і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної межі, не виготовлялись. Такі поворотні точки є тотожні поворотним точкам меж земельної ділянки із кадастровим номером 7420310300:01:000:0458, відомості про які містяться у Державному земельному кадастрі (а.с.78).
У листі від 05.08.2025 №52-77-5142вих-25, адресованому Батуринській міській раді, Ніжинська окружна прокуратура відповідно до ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», просила повідомити чи вживалися та чи будуть вживатися заходи, спрямовані на витребування земельної ділянки з кадастровим номером 7420310300:01:000:0458 у власніть Батуринської територіальної громади з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді (а.с. 90-92).
Виходячи з відповіді на вищевказаний запит прокуратури, Батуринська міська рада Ніжинського району Чернігівської області у листі від 18.08.2025 року № 13-07/791 повідомила, що для здійснення витребування вищезазначеної земельної ділянки, необхідно рішення сесії міської ради, яке надає повноваження на звернення до суду та визначає уповноважену особу, яка буде представляти інтереси, тому лист з проханням надати запитувану інформацію буде внесено на розгляд пленарного засідання (а.с.93).
У листі від 23.03.2026 №52-72-1974вих-26 Ніжинська окружна прокуратура, в порядку ч.4 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», повідомила Батуринську міську раду про те, що окружною прокуратурою до Бахмацького районного суду Чернігівської області буде пред`явлено позов в інтересах держави в особі Батуринської міської ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з кадастровим номером 7420310300:01:000:0458, площею 0,1 га, яка розташована у АДРЕСА_1  (а.с.96). 
За змістом положень ч.1 ст. 13 та ч.1 ст.14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією; Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У ст. ст. 2, 19 Закону України «Про охорону земель» визначено, що об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.
Згідно із ч. 1 ст. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
За приписами ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.
До земель сільськогосподарського призначення належать:
а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);
б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі під об`єктами виробництва біометану, які є складовими комплексів з виробництва, переробки та зберігання сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).
Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЗК України та ст. 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.
Статтею 59 ЗК України встановлено особливий правовий режим використання земель водного фонду.
Хоча у частині першій статті 59 ЗК України передбачено, що такі землі можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності, разом з тим стаття 59 ЗК України у частинах другій-четвертій закріплює обмеження щодо набуття таких земель у приватну власність та встановлює можливість їх використання для визначених цілей на умовах оренди.
Відповідно ст. 83, 84 ЗК України землі водного фонду перебувають у державній та комунальній властності та не можуть передаватися у приватну власність, крім випадків, передбачених законодавством. 
Громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створювати рибогосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми, що визначено ч.1 ст. 59 ЗК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЗК України громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створювати рибогосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми.
За приписами ч.4 ст. 59 ЗК України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту. Землі водного фонду можуть бути віднесені до земель морського і внутрішнього водного транспорту в порядку, встановленому законом.
Для створення сприятливого режиму вздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водних об`єктів встановлюються водоохоронні зони, розміри яких визначаються за проектами землеустрою, що визначено ч.2 ст. 58 ЗК України та ст. 87 ВК України.
Правовий режим прибережних смуг визначається статтями 60-62 ЗК України та статтями 1, 88-90 ВК України.
Положеннями ст. 60 ЗК України та ст. 88 ВК України визначено, що уздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.
За змістом ст. 60 ЗК України та ст. 88 ВК України прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер 100 метрів.
У ст. ст. 1, 20, 50, 54 Закону України «Про землеустрій» встановлено, що проект землеустрою це сукупність нормативно-правових, економічних, технічних документів щодо обґрунтування заходів із використання та охорони земель, яким встановлюються межі об`єктів землеустрою.
Пунктами 1, 4, 5 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1996 року №486, встановлено, що розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації, яка узгоджується з Мінприроди, Держводагентством і територіальними органами Держземагентства.
Аналіз наведених вище норм законодавства свідчить про те, що фактичний розмір та межі прибережної захисної смуги визначені нормами закону, а проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги є лише документом, який містить графічні матеріали та відомості про обчислену площу в розмірі й межах, встановлених законодавством.
Водночас, відсутність цього проекту та не визначення відповідними органами державної влади на території межі прибережної захисної смуги в натурі не може трактуватися як відсутність самої прибережної захисної смуги та можливість до її встановлення передавати ділянки у приватну власність, що підпадає під нормативно визначену прибережну зону.
Положеннями ст. 61 ЗК України та 89 ВК України передбачено, що прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. Зокрема, у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів тощо. Об`єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг.
Таким чином, землі, зайняті поверхневими водами, природними водоймами (озера), водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки), каналами й іншими водними об`єктами, та землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які поширюється окремий порядок надання й використання.
Прибережна захисна смуга частина водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони.
Існування прибережних захисних смуг визначеної ширини передбачене нормами закону (стаття 60 ЗК України, стаття 88 ВК України). Відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом.
Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку №486. Надання у приватну власність земельних ділянок, які знаходяться у прибережній захисній смузі, без урахування обмежень, зазначених у статті 59 ЗК України, суперечить нормам статей 83, 84 цього Кодексу.
Подібний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 469/1393/16-ц (провадження № 14-71цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19), від 07 квітня 2020 року в справі №372/1684/14 (провадження № 14-740цс19).
Землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які розповсюджується особливий порядок їх використання та надання їх у користування. Такі землі можуть змінювати володільця лише у випадках, прямо передбачених у ЗК України та ВК України.
За змістом положень ЗК України землі під водними об`єктами загальнодержавного значення, зокрема, зайняті поверхневими водами: водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки) і каналами; іншими водними об`єктами; підземними водами та джерелами, внутрішніми морськими водами та територіальним морем, а також прибережні захисні смуги вздовж річок (у тому числі струмків та потічків), морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм не можуть передаватись у приватну власність, оскільки є землями водного фонду України.
Крім того, одержання громадянами земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначено ст. ст. 116, 118 ЗК України.
Відповідно до вимог зазначених норм ЗК України, погодження передачі земельної ділянки у власність здійснюється на підставі проекту відведення земельної ділянки, який розробляється на замовлення громадян організаціями, що мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, обумовлені угодою сторін, після чого погоджується встановленими законом органами.
За приписами ч.2 ст. 391 ЦК України якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпоряджання, та/або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, що визначено ст. 77 ЦПК України
Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З матеріалів справи вбачається, що прокурор на підтвердження вимог позовної заяви надав картографічні матеріали ФОП ОСОБА_4 , відповідно до яких спірна земельна ділянка фактично розташована в межах прибрежної захисної смуги озер в басейні р. Сейм (а.с. 78).
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що надана стороною позивача схема накладення земельної ділянки, виготовлена сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_4 є належним та допустимим доказом, що підтверджує факт знаходження природного водного об`єкту - озер в басейні р. Сейм поряд зі спірною земельною ділянкою.
В судовому засіданні з достовірністю, на підставі наданих позивачем доказів встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 7420310300:01:000:0458 площею 0.1 га, яка надана у власність ОСОБА_1 , розташована у АДРЕСА_2 в межах прибрежної захисної смуги озер в басейні р. Сейм, а відтак вказана земельна ділянка згідно вимог Водного кодексу України відноситься до земель водного фонду і відповідно надання її у приватну власність заборонено, тому позов підлягає задоволенню.
Відповідачем не спростовано того факту, що станом на момент відведення у 2020 році оспорювана земельна ділянка не накладалася на землі водного фонду.
Виходячи з положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки, шляхом перерахування на користь Чернігівської обласної прокуратури, судові витрати по сплаті судового збору сумі 3028 грн 00 коп та витрати у сумі 5000 грн 00 коп, понесені за розроблення схеми розташування земельної ділянки згідно договору, які підтверджені документально (а.с. 98-99).
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги першого заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Батуринської міської ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки задовольнити повністю. 
Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі Батуринської міської ради земельну ділянку з кадастровим номером 7420310300:01:000:0458, площею 0,1 га, розташовану у АДРЕСА_1 .
Заходи забезпечення позову, які застосовані згідно з ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31.03.2026 у виді арешту земельної ділянки з кадастровим номером 7420310300:01:000:0458 площею 0.1га, розташовану у АДРЕСА_1 , належну  на праві приватної власності ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_1 ), та заборони державним кадастровим реєстраторам, які входять до складу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються земельної ділянки з кадастровим номером 7420310300:01:000:0458 площею 0.1 га, - скасувати після набрання даним рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернігівської обласної прокуратури: отримувач Чернігівська обласна прокуратура, банк - Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача UА 248201720343140001000006008, код ЄДРПОУ 02910114 8328 (вісім тисяч триста двадцять вісім) грн в рахунок повернення судових витрат із яких: 3328 грн 00 коп судового збору та 5000 грн 00 коп, понесених за розроблення схеми розташування земельної ділянки згідно договору.
Позивач: перший заступник керівника Ніжинської окружної прокуратури, м. Ніжин Чернігівської області вулиця Овдіївська, 2, індекс 16600, код ЄДРПОУ 02910114;
Батуринська міська рада Ніжинського району Чернігівської області, м. Батурин Ніжинського району Чернігівської області, вул. В. Ющенка, індекс 16512, код ЄДРПОУ 04412354;
Відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстрована АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну і резолютивну частини) судове рішення, або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. 
Повне судове рішення складено 26.06.2026 року.

Суддя О.І. Глушко