ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/372/26 Справа № 705/7603/25 Категорія: ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2,  ст. 124 КУпАП 	Головуючий у І інстанції Єщенко О. І.   Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 травня 2026 року          м. Черкаси 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 лютого 2026 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.
Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 03 грудня 2025 року близько 00 год. 17 хв. в м. Умань, вул. Максима Залізняка, керував транспортним засобом BMW д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор номер 106. Від керування останній відсторонений, чим порушив п. 2.5 ПДР України , за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також, ОСОБА_1 03 грудня 2025 року близько 00 год. 17 хв. в м. Умань, вул. Максима Залізняка, керуючи транспортним засобом BMW д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним та не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу і в результаті чого здійснив наїзд на дерево. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 2.3 б, 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Також, ОСОБА_1 03 грудня 2025року близько 00 год. 17 хв. в м. Умань, вул. Максима Залізняка, керуючи транспортним засобом BMW д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору, увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п.п. 2.4 та 8.9.Б ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження у справі в цій частині закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилається на те, що він не був присутнім у судовому засіданні під час розгляду справи оскільки є військовослужбовим та проходить службу у зоні бойових дій. Про існування вищевказаної постанови він дізнався лише 07 квітня 2026 року, коли отримав на свій мобільний телефон сповіщення про відкриття виконавчого провадження та копію постанови про арешт коштів боржника.
Вважає вищевказану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не надав належної оцінки доказам.
Вказує на те, що судом при прийнятті рішення не було дотримано вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справу було розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
З цього приводу посилається на рішення ЄСПЛ у справах «Надточій проти України» та «Гурепка проти України».
Зазначає, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я відносно нього. Стверджує, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б вказували на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення

Апеляційна скарга на постанову судді подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Однак клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.
При апеляційному перегляді враховується, що апелянт не оскаржує постанову судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст.124, 122-2 КУпАП, через що судове рішення переглядається в частині притягнення особи за ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону суддею було дотримано.
У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 530174 від 03 грудня 2025 року, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, за яких, ОСОБА_1 03 грудня 2025 року близько 00 год. 17 хв. в м. Умань, вул. Максима Залізняка, керував транспортним засобом BMW д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор номер 106. Від керування останній відсторонений, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в них зазначена суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Окремо апеляційний суд зауважує, що суть адміністративного правопорушення, що викладено у протоколі про адміністративне правопорушення, відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Зазначені у протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.
Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2106/154 від 03.12.2025, який проводився лікарем КНП «Уманська центральна міська лікарня» ОСОБА_2 . Зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння.
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.12.2025, з якого вбачається, що він складений у зв`язку з виявленими у водія таких ознак: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Однак огляд водія ОСОБА_1 не проводився, у зв`язку з відмовою від його проходження.
Долучення наведених письмових доказів, спростовує доводи апелянта про відсутність акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. 
Також суддя районного суду, як на доказ винуватості особи, обґрунтовано послався на відеозапис з нагрудних відео камер поліцейських, на якому зафіксовано процес спілкування працівників патрульної поліції з водієм ОСОБА_1 , пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі або продути прилад Драгер. Закарбована відмова ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.
Всупереч доводам апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею місцевого суду відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд враховує, що справу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності.
Апеляційним судом, було поновлено право особи бути присутнім в судовому засіданні, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, але ОСОБА_1 , будучі повідомленим про дату та час розгляду справи, не скористався своїми правами.
Отже розгляд суддею справи за відсутності ОСОБА_1 у цьому випадку не є безумовною підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі.
Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від проходження встановлюється ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією № 1413/27858 «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Встановленим порядком визначено, що водій має на право не погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а також не погодитись з його результатами.
У такому випадку водій зобов`язаний пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я. 
Отже тільки незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів не тягне за собою адміністративну відповідальність.
Правовий аналіз ст. 130 КУпАП та п. 2.5 ПДР України дає підстави стверджувати про можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, лише утому випадку, коли така відмова висловлена цієї особою, або дії, бездіяльність особи (невиконання законних розпоряджень працівників поліції чи вимог інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу тощо) фактично спрямовані на відмову від проходження такого огляду. 
Повертаючись до обставин цієї справи апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 відмовився від огляду, що належним чином зафіксовано.
В обох випадках відмова від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксована належним чином та бути явною, очевидною.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.
Разом з тим, судом першої інстанції була надана належна оцінка відеозапису, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від пропонованого працівником поліції проходження медичного огляду на стан сп`яніння приладом «Драгер», а також відмови від проходження огляду в медичному закладі.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 лютого 2026 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 лютого 2026 року, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130, ст. 124, 122-2 КУпАП - без змін.
Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук