ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/9385/26
Провадження № 33/820/380/26
Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря Цугеля А.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Тихонюк Н.М. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2026 року,
в с т а н о в и л а:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 10 квітня 2026 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору. 

За постановою суду,  ОСОБА_1 , не маючи права керування транспортними засобами, в порушення вимог п.2.1 (а) Правил дорожнього руху України, 22 березня 2026 року о 12 годині 18 хвилин по Львівському шосе, 33 в м. Хмельницькому повторно протягом року (постанова ЕНА №6656464 від 12.02.2026 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.2 ст. 126 КУпАП), керував транспортним засобом "Hyundai Sonata", номерний знак НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з постановою суду, захисник подала апеляційну скаргу, в якій просить іі скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відбулася всупереч вимогам ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а відтак вимога поліцейських про пред`явлення документів (посвідчення водія) є неправомірною, а всі зібрані докази – недопустимими.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані в повній мірі.

Згідно зі ст.35. п.1 п.п.2 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, серед іншого, якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.
Відповідно до п.31.1. Правил дорожнього руху технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Згідно з п.31.4. Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей, серед іншого, зовнішніх світлових приладів.

Як вбачається з відеозапису і не заперечується захисником в апеляційній скарзі, причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стала технічна несправність автомобіля, а саме непрацюючий задній стоп-сигнал.
Дійсно, відповідно до п.31.5 Правил дорожнього руху водій має право рухатися до місця ремонту з дотриманням запобіжних заходів.
Однак, відповідно до ст.35 Закону України «Про національну поліцію», працівник поліції може зупинити несправний транспортний засіб, повідомити про несправність водія, а в разі неможливості усунення несправності самостійно, слідувати до місця ремонту.
Зупинка транспортного засобу просто для перевірки документів без причини може бути незаконною. Проте, виявлення несправності є саме тією конкретною причиною, що виправдовує вимогу пред`явити документи. 
Крім того, статтею 16 Закону України «Про національну поліцію», визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Також апеляційний суд звертає увагу, що працівниками поліції винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА №6884659 від 22.03.2026 року за керування ОСОБА_1 транспортним засобом "Hyundai Sonata", номерний знак НОМЕР_1 , із технічними несправностями та без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто за порушення п.2.1.г ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП.
Матеріали справи не містять відомостей про скасування цієї постанови чи оскарження дій поліцейських з приводу винесення вказаної постанови. А тому доводи захисника про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 апеляційний суд вважає спростованими.
Посилання апелянта на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 15.03.2019 у справі №686/11314/17 (Касаційний адміністративний суд), апеляційний суд вважає недоречною, оскільки в ній викладені обставини, які кардинально відрізняються від обставин у даній справі.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст.33, 34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП України.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що накладене адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень. 
Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено. 
З огляду на викладене, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2026 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького
апеляційного суду І.В. Вітюк