ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 670/323/26
Провадження № 33/820/507/26

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду   Преснякова А.А. 
за участю секретаря судового засідання  Романової А.В. 
особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності   ОСОБА_1 
прокурора  Загродської Л.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Віньковецького районного суду Хмельницької області від 20 травня 2026 року, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Браїлівка, Новоушицького району, Хмельницької області, секретаря Новоушицького районного суду Хмельницької області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

 
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

 
Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади державного виконавця Новоушицького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), являючись відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, всупереч вимогам абз.2 ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин подала 17.08.2025 року декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
 
Крім того, ОСОБА_2 , будучи звільненою з посади державного виконавця Новоушицького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), являючись відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, всупереч вимогам абз.1 ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин подала 30.08.2025 року декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
Постановою судді Віньковецького районного суду Хмельницької області від 20 травня 2026 року справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП (справа № 670/323/26) та за ч.1 ст.172-6 КУпАП (справа № 670/324/26) об`єднані в одне провадження та об`єднаній справі присвоєно № 670/323/26.
ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративнихправопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, та на неїнакладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 грн.Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Віньковецького районного суду Хмельницької областівід 20 травня 2026 року та закрити провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП. 
Зазначає, що для визначення початку перебігу строку притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення. Моментом виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією є момент отримання інформації про таке порушення уповноваженими органами. При цьому складання адміністративного протоколу про вчинення порушення, пов`язаного з корупцією є лише окремою процесуальною дією, вчиненою на підставі виявленого факту порушення, пов`язаного з корупцією. 
Вважає, що днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення.
Посилається на те, що моментом виявлення адміністративних правопорушень слід уважати 15 квітня 2024 року, а не день 16 січня 2026 року, як зазначив суд у постанові, оскільки саме з цього часу уповноваженому органу, яким є НАЗК, стало відомо про порушення, пов`язані з корупцією.
Зауважує, що протоколи про адміністративні правопорушення складені лише 17 квітня 2026 року, тобто після спливу двох років.
Зазначає, що постанова судді про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, винесена судом 20 травня 2026 року, тобто, поза межами строків, установлених ч.4 ст.38 КУпАП.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримала доводи поданої апеляційної скарги, просила скасувати оскаржувану постанову судді суду першої інстанції та закрити провадження у справіна підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
Прокурор заперечила щодо задоволення апеляційних вимог, зазначила,що днем виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення слід вважати дату складання протоколів про адміністративне правопорушення, а днем вчинення правопорушення — відповідні дати подання ОСОБА_1  декларацій.
Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно з вимогами статей 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.
Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме статей 9 та 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.
Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1ст.172-6 КУпАП, полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Конструктивною ознакою цього правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто, за наявності останніх, відповідальність за аналізованою частиною статті виключається.
У поданій апеляційній скарзіособою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не оспорюється факт несвоєчасного подання нею декларацій без поважних на те причин, однак, зазначається про закінчення строків накладення адміністративного стягнення за дане правопорушення, що і є предметом розгляду апеляційної інстанції.
Відповідно до положень ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Адміністративні правопорушення, пов`язані із корупцією, визначені у Главі 13-А КУпАП, до яких також відноситься адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
З матеріалів справи вбачається, що днем вчинення адміністративного правопорушення у цій справі є день подання ОСОБА_1 відповідних декларацій, а саме: 30.08.2025 року о 08:58 год. (декларація особи, яка припиняє діяльність пов`язану із виконанням функції держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні); 17.08.2025 року о 11:12 год. (декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 (після звільнення). 
Датою виявлення правопорушення за ч.1 ст.172-6 КупАП в діях ОСОБА_1 згідно з відомостями, зазначеними в протоколах про адміністративне правопорушення, пов`язані з корупцією №191, 192 є дата складення протоколів — 17 квітня 2026 року.
КУпАП не містить тлумачення поняття виявлення правопорушення. Разом з тим, існує практика, яка пов`язує час виявлення правопорушення з моментом складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки після виявлення всіх ознак правопорушення, відповідно ст. 254 КУпАП уповноваженою особою складається протокол. Таке тлумачення щодо встановлення моменту виявлення адміністративного правопорушення викладено і в постанові Касаційного адміністративного суду від 18.01.2024 року по справі № 522/12566/18.
Позиція Національного агентства з питань запобігання корупції зводиться також до того, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу, тобто момент з`ясування всіх необхідних обставин.
Доводи ОСОБА_1 що днем виявленняправопорушення є 15.04.2024 - дата повідомлення НАЗК начальником відділу з питань запобігання та виявлення корупції ОСОБА_3 про несвоєчасне подання декларацій ОСОБА_1 є необґрунтованими.
Апеляційний суд зазначає, що «виявити» правопорушення означає встановити наявність усіх передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак конкретного правопорушення. Право встановлення цього факту і його документування має особа, уповноважена на складання протоколу.
Інформація про обставини та факти адміністративного правопорушення можуть бути відомі будь-кому (безпосередньому керівнику, викривачу, правоохоронному органу тощо). Виявлення і навіть документування ними такої інформації не може вважатися встановленням факту адміністративного правопорушення, оскільки такі особи не наділені правом робити висновок про наявність або відсутність правопорушення, вони лише інформують про певні обставини компетентні органи, зокрема, надають документи тощо.
Відповідно до ст. 51-2 ЗУ «Про запобігання корупції`державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності тощо), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.
Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.
Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про фактнеподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.
Тобто, повідомлення НАЗК начальником відділу з питань запобігання та виявлення корупції ОСОБА_3 про неподання декларацій ОСОБА_1 від 15.04.2024, надіслане на виконання ст. 51-2 Закону та дата отримання цього повідомлення не може вважатися датою виявлення правопорушення, оскільки зазначений факт свідчить неподання декларації, що є складом кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366-3 КК України, у випадку умисних дій, тоді як складовою ознакою правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП є несвоєчасність подання декларації.
Таким чином, відсутні підстави вважати моментом виявлення адміністративних правопорушень 15.04.2024 року, оскільки початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли зібрано та проаналізовано всі фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення.
Разом з тим, Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України, як органом уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, 20.01.2026 року отримано лист Національного агентства про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, з додатком - повідомлення Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), тобто навіть на цю дату (20.01.2026) не були з`ясовані всі необхідні обставини, в тому числі і наявність поважних причин неподання декларації. 
Враховуючи встановлене, а також, що матеріали справи не містять окремого пояснення ОСОБА_1 щодо причин несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що було з`ясовано тільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, тому вважаю, що у даному випадку датою виявлення правопорушення є саме дата складання протоколу, як момент з`ясування всіх необхідних обставин.
З огляду на зазначене, ОСОБА_4 , що саме з дати 15.04.2024 року слід рахувати початок строку для притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а не день фактичного складання протоколу про адміністративне правопорушення, що із зазначеної дати уповноважений орган мав об`єктивну можливість зібрати відповідні докази, є неспроможними. 
Отже, фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП, у даному випадку за матеріалами справи є дата складання адміністративних протоколів, тобто 17 квітня 2026 року, днем вчинення правопорушення, яке полягає у несвоєчасному поданні декларації особи, яка припиняє діяльність пов`язану із виконанням функції держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), є 30.08.2025 року, днем вчинення правопорушення, яке полягає у несвоєчасному поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, є 17.08.2025 року.
Відтак строки накладення адміністративного стягнення за ОСОБА_5 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП на день постановлення судового рішення (20.05.2026) не закінчились.
Порушень вимог КУпАП, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено. Підстави для закриття провадження по справі також відсутні.
З урахуванням наведеного, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову суддіВіньковецького районного суду Хмельницької області від 20 травня 2026 року, оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді суду першої інстанції та закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП,апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Віньковецького районного суду Хмельницької області від 20 травня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 грн., залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

 
Суддя