УХВАЛА

29 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 921/534/23(921/177/24) 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Картере В.І.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБУД"
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.05.2026 (колегія суддів у складі: Матущак О.І. - головуючий, Кравчук Н.М., Прядко О.В.)
та рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.12.2025 (суддя Гевко В.Л.)
у справі №  921/534/23(921/177/24)
за позовом Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"
до  Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБУД" 
про визнання недійсною додаткову угоду №2 від 05.07.2022 до договору оренди нерухомого майна від 23.06.2021 №Н/М 23/06 та стягнення 348890,31 грн заборгованості по сплаті орендної плати
в межах справи №921/534/23
про банкрутство Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БМБУД" (далі - ТОВ "БМБУД") 08.06.2026 подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.05.2026 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.12.2025 у справі №  921/534/23(921/177/24) разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження. 

Перевіривши матеріали касаційної скарги ТОВ "БМБУД", Верховний Суд дійшов висновку, що вказана касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на наступне. 

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2024 встановлений у розмірі 3028,00 грн.

ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" звернулось до суду з позовом до ТОВ "БМБУД" про визнання недійсною додаткової угоди, №2 від 05.07.2022 до договору оренди нерухомого майна від 23.06.2021 №Н/М 23/06 укладеної між ТОВ "БМБУД" та ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України"; стягнення з ТОВ "БМБУД" на користь ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" 2 218 176,14 грн заборгованості по сплаті орендної плати. 21.10.2024 розпорядник майна арбітражний керуючий Брикса А.О. подав заяву про збільшення позовних вимог, у якій просив визнати недійсною додаткову угоду №2 від 05.07.2022 до договору оренди нерухомого майна від 23.06.2021 № Н/М 23/06, укладену між ТОВ "БМБУД" та ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України»; стягнути з ТОВ "БМБУД" на користь ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» 3048890,31 грн заборгованості по сплаті орендної плати за період з 01.07.2022 по 30.09.2024.

Отже, предметом розгляду у справі №921/534/23(921/177/24) є 1 вимога немайнового характеру (визнання недійсним угоди) та 1 вимога майнового характеру (стягнення 348890,31 грн). 

Відповідно до п.п. 4 п.2 ч. 21 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п. 3 п.2 ч. 21 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п.п. 9 п. 2 ч. 21 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. 

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, розмір судового збору, який підлягав сплаті за звернення до суду касаційної інстанції становить 78018,17 грн (3028 + 45733,35 (1.5% від 3048890,31) х 200 %) х 08)).

Проте, ТОВ "БМБУД" до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав). Зокрема, у разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

При цьому заявник касаційної скарги повинен враховувати, що за змістом п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України скасування судових рішень через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Отже, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати про неправильне застосування конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами при прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування, яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень, а також зазначити виключний (виключні) випадок (випадки), передбачений (передбачені) п.п. 1 - 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України щодо підстави (підстав), на якій (яких) подано касаційну скаргу. 

ТОВ "БМБУД", звертаючись з касаційною скаргою вказує що касаційна скарга подається на підставі п.1, п. 3, п. 4 ч. 2 ст.287 ГПК України. Зокрема, скаржник вказує, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права без урахування правових висновків Верховного Суду щодо застосування статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства, принципу добросовісності, заборони зловживання правом, меж оцінки фраудаторності правочину та обов`язку суду надати належну оцінку кожному істотному доказу

Разом з тим, Верховний Суд зазначає, у разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У цьому випадку необхідно чітко вказати:
- норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні;
- навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні;
- навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи;
- обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

При цьому суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати касаційну скаргу міркуваннями та обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, яких не виклав сам заявник. В іншому випадку вказане б призвело до порушення таких принципів цивільного процесу, як змагальності та диспозитивності. 

Проте, скаржник не дотримався вимог п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, оскільки при поданні касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України скаржником не зазначено постанови Верховного Суду, висновки яких не було враховано судами при розгляді вказаної справи, із відповідними посиланнями на норми права та обґрунтованістю подібних правовідносин.

Згідно з ч. 2 ст. 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Вимогами ч. 2 ст. 174 ГПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене касаційна скарга ТОВ "БМБУД" підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 292 ГПК України із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків, шляхом надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку в розмірі 78018,17 грн. шляхом зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав) у спосіб, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України. 

Суд звертає увагу скаржника на те, що заяву про усунення недоліків касаційної скарги слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії заяви про усунення недоліків касаційної скарги іншим учасникам справи.

Клопотання ТОВ "БМБУД" про поновлення строку на касаційне оскарження судом не розглядається, оскільки касаційна скарга залишена без руху. 

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБУД" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.05.2026 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.12.2025 у справі №  921/534/23(921/177/24) залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Картере