№ 207/1562/24 
№ 2/207/39/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року Південний районний суд міста Кам`янського у складі: 
головуючого судді Подобєд О.К.
з участю секретаря судового засідання Іващенка В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Другий правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса про звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про звільнення від сплати заборгованості по аліментах. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі судового наказу з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У третьої особи перебуває виконавче провадження відкритого на підставі виконавчого листа №207/1215/20, виданого 20.05.2020 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Станом на лютий 2024 року загальний розмір заборгованості із аліментів складає 206426,07 грн. Після розірвання шлюбу діти проживали з відповідачем, а з грудня 2020 року 
ОСОБА_2 з причини неможливості утримувати дітей передала їх позивачу, який з того часу забезпечував всім необхідним, зокрема матеріальним утримання. 
07.12.2021 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська видано судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак ОСОБА_2 аліменти не сплачувала та станом на 12.09.2023 року має заборгованість у розмірі 97617,14 грн.
З кінця вересня 2023 року позивач вступив до лав Збройних Сил України, у зв`язку з чим діти проживають з матір`ю відповідача. З огляду на те, що ОСОБА_2 участі в утриманні та вихованні дітей у період з грудня 2020 року по вересень 2023 року не приймала, тому заборгованість у розмірі 160458,94 стягненню не підлягає. Крім цього позивач у період з травня по листопад 2020 року добровільно сплачував аліменти і також заборгованість за вказаний період в сумі 25627,52 грн. стягненню не підлягає. На теперішній час ОСОБА_1 матеріально забезпечує дітей, за договором банківського вкладу всі права на розпорядження сумою вкладу перейшли до донь – ОСОБА_5 . Просить суд скасувати заборгованість зі сплати аліментів, що утворилась в період з травня 2020 року по лютий 2024 рік у розмірі 206426,07 гривень.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, надано суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає про стягнення частини заборгованості на час проживання дітьми з батьком в період з 05.11.2020 року по 07.05.2022 рік.
Третя особа - Другий правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса надав суду відзив у якому підтвердив, що у них на примусовому виконанні мається судовий наказ зі стягнення з позивача аліментів на утримання дітей. Просять розглянути справу без їх участі та розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до наступного висновку. 
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).
В судовому засіданні встановлені наступні обставини.
Сторони від зареєстрованого шлюбу, який судовим рішенням було розірвано, мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на яких за судовим наказом стягнуто з ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу).
У Південному відділі державної виконавчої служби у м. Кам`янському Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження відкритого на підставі виконавчого листа №207/1215/20, виданого 20.05.2020 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 15 травня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.
За розрахунком заборгованості старшого державного виконавця вбачається, що станом на 06.02.2024 рік заборгованість позивача зі сплати аліментів у період з травня 2020 року по лютий 2024 рік складає 206426,07 гривень.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, зокрема письмовими поясненнями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , актом жителів будинку№4 від 12.11.2021 року, що разом з ОСОБА_5 діти проживали з грудня 2020 року по вересень 2023 року, при цьому за період з 15.10.2020 року по 07.10.2023 року позивач сплатив кошти на загальну суму 32814,07 гривень, що підтверджено платіжними інструкціями.
Слід зауважити, що суд бере до уваги витребуваний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу №207/1215/20 від 20.05.2020 року, де сукупний розмір заборгованості станом на 01.05.2024 рік складає 227156,76 гривень. З огляду на те, що протягом тривалого часу, а саме у період з грудня 2020 року по вересень 2023 року діти проживали разом з позивачем та перебували на його утриманні суд вважає, що сума заборгованості по аліментах, яка становить 198181,14 гривень за вказаний вище період стягненню не підлягає.
Згідно повідомлення Дніпропетровського обласного ТЦКтаСП №175/1/2757 від 03.08.2025 року ОСОБА_1 призваний до лав Збройних Сил України до військової частини НОМЕР_1 . З жовтня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з матір`ю.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ч.2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.
Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами; за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. 
Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення.
Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2022 року у справі №381/1553/19-ц та у постанові Верховного Суду від 30 березня 2023 року у справі №509/5304/20.
Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, суд у випадках, передбачених ст.197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам.
З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. 
Також, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
На думку суду, в даному випадку існують обставини, що має істотне значення для справи, а саме те, що діти протягом тривалого часу проживали разом з платником аліментів, фактично перебували на його утримання, а також те, що також ОСОБА_1 добровільно сплачував аліменти.
Отже, зазначені позивачем доводи можуть розцінюватись судом як обставини, що мають істотне значення, тому суд доходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими підлягають частковому задоволенню.
Судові витрати вирішити на підставі ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 89, 141, 258, 259, 263-268, 280 ЦПК України, суд, - 

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Другий правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса про звільнення від сплати заборгованості по аліментам задовольнити частково.
Скасувати заборгованість ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнутих на підставі судового наказу №207/1215/20, від 20.05.2020 року, яка утворилась за період з грудня 2020 року по вересень 2023 року в сумі 198181 гривень 14 копійки та у період з травня по листопад 2020 року в сумі 32814 гривень 07 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        О.К. Подобєд