Справа № 493/416/26 
Провадження № 2/493/575/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі:
ГОЛОВУЮЧОГО-СУДДІ ТІТОВОЇ Т.П.
ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ СИРОТА О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторінв залі суду в м. Балті цивільну справу за позовом АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

02.03.2026 року АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою судді від 03.03.2026 року провадження у даній цивільній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін.
Після відкриття провадження було встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, тому ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 28.04.2026 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для виправлення недоліків.
04.05.2026 року від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків.
Свою вимогу позивач мотивує тим, що 13.12.2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було підписано Заяву-договір про надання споживчого кредиту № 4404799-935 в розмірі 53867,30 грн. шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача № НОМЕР_1 . До умов, змісту кредитного договору та умов Паспорту споживчого кредиту за продуктом «Зручна готівка МАКСИМУМ» входить: строк кредитування 60 місяців, тип та мета кредиту: рефінансування заборгованості в іншій фінансовій установі, розміром процентної ставки за користуванням кредиту 0,01%, комісія за надання кредиту - 0 %, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1,9% щомісячно. 
У відповідності до умов договору відповідач зобов`язався повертати кредит щомісячно та сплачувати проценти і комісію за користування кредитом, інших фінансових зобов`язань згідно графіку платежів Додатку № 1. Проте, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого станом на 08.01.2026 року виникла прострочена заборгованість у сумі 65254,70 грн., тому позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. 
Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь АТ «Таскомбанк» суму заборгованості за кредитним договором № 4404799-935 від 13.12.2024 року, у розмірі 65254,70 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн.
Представник позивача АТ «ТАСКОМБАНК» в судове засідання не з`явилася, однак просила справу розглянути за її відсутності, про що зазначила в заяві від 21.05.2026 року. 
Відповідач в судове засідання, яке було призначено на 20.03.2026 року не з`явився. Згідно відомостей з офіційного сайту Укрпошта відправлення повертається відправнику з причин відсутності адресата за вказаною адресою. Конверт з копією ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду повернувся на адресу суду 25.03.2026 року з довідкою «Укрпошти» з відміткою «адресат відсутній».
В судове засідання, яке було призначено на 08.04.2026 року відповідач не з`явився. Конверт з судовою повісткою про його виклик до суду повернувся на адресу суду 03.04.2026 року з довідкою «Укрпошти» з відміткою «адресат відсутній».
Відповідач в судове засідання, яке було призначено на 28.04.2026 року не з`явився. Конверт з судовою повісткою про його виклик до суду повернувся на адресу суду 06.05.2026 року з довідкою «Укрпошти» з відміткою «адресат відсутній».
Крім того, відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи призначеної на 08.04.2026 року, на 28.04.2026 року та на 21.05.2026 року шляхом оголошення на офіційному сайті Судової влади України.
У зв`язку з неявкою відповідача в судові засідання та не повідомленням про поважні причини такої неявки, ненаданням відповідачем відзиву на позов, судом застосовано, відповідно до ст. 280 ЦПК України, заочний розгляд справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судові засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13.12.2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір про надання споживчого кредиту № 4404799-935, в якому АТ «ТАСКОМБАНК» надав споживчий кредит у сумі 53867,30 (п. 1.2.2), на строк 60 місяців (п. 1.2.6), проценти на користування кредитом становлять 0,01% (п. 1.2.9). 
Відповідно до п. 1.2.5 кредитні кошти надаються шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок позичальника №  НОМЕР_1 відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК». 
Згідно п. 1.4 комісія за обслуговування кредиту розраховується за відповідний розрахунковий період у розмірі 1,9 % щомісячно від наданої суми кредиту. 
Відповідно до графіку платежів з обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит № 4404799-935 від 13.12.2024 року за період з 13.12.2024 року по 13.12.2029 року чиста сума кредиту становить 115289,81 грн., з них: сума кредиту за договором 53867,30 грн.; проценти за користування кредитом 13,71 грн.; за обслуговування кредитної заборгованості 61408,80 грн.; комісія за надання кредиту 0,00 грн.; реальна процентна ставка 41,49%.
Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № 4404799-935 від 13.12.2024 року укладеному позичальником ОСОБА_1 станом на 08.01.2026 року загальна заборгованість складає 65254,70 грн., з них: заборгованість по тілу кредиту 52968,01 грн.; заборгованість по відсоткам 4,93 грн.; заборгованість по комісії 12281,76 грн.
Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Паспорті кредиту, що підтверджується відповідною випискою.
Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов Договору, що призвело до утворення заборгованості.
АТ «ТАСКОМБАНК» було надіслано повідомлення-вимогу про повернення кредиту та погашення заборгованості за кредитним договором в стислі терміни. Однак ОСОБА_1 порушення умов договору не усунув, заборгованість не погасив.
Таким чином Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідач в судове засідання не з`явився та не спростував існуючу заборгованість.
Разом з тим, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, позивач також просив стягнути й прострочену заборгованість за комісією за обслуговування кредиту в сумі 12281,76 грн. 
Так, із п. 1.4 договору вбачається, що комісія за обслуговування кредиту розраховується за відповідний розрахунковий період у розмірі 1,9 % щомісячно від наданої суми кредиту. 
Водночас, згідно ч. 3 ст. 55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту.
Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо).
Інакше кажучи, банк не уповноважений стягувати з позичальника плату (комісію) за надання/обслуговування кредиту, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався.
Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.
Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21).
Згідно з п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21, провадження № 61-4202сво22 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».
З огляду на викладене, супутня послуга банку, визначена як обслуговування кредиту, має надаватися клієнту банку безоплатно.
За наведених обставин, вимоги позивача про стягнення простроченої заборгованості по сплаті комісії за обслуговування кредиту у розмірі 12281,76 грн. не підлягають задоволенню.
З врахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що відповідач, отримавши від АТ «ТАСКОМБАНК»кредитні кошти у добровільному порядку та у встановлені договором строки не повернув, проценти у встановленому договором розмірі не сплатив, ним не надано суду доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, тому позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 52972,94 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 52968,01 грн. та заборгованості за процентами (в т. ч. прострочена) - 4,93 грн., в решті позову слід відмовити. 
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати за сплачений позивачем судовий збір, який позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 2271768259 від 18.02.2026 року, а оскільки позовні вимоги підлягають до часткового задоволення 81,18 %, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 2161,34 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 610, 611, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 141, 247, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості– задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, ЄДРПОУ 09806443) заборгованість за Заявою - договором № 4404799-935від 13.12.2024 року в сумі 52972 (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот сімдесят дві) грн. 94 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 52968,01 грн. та заборгованості за процентами (в т. ч. прострочена) 4,93 грн., а також судовий збір у розмірі 2161,34 грн., а всього: 55134 (п`ятдесят п`ять тисяч сто тридцять чотири) грн. 28 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст заочного рішення складено 21.05.2026 року.

СУДДЯ