ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/3442/25 

Розглянувши матеріали справи за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк»
до Фізичної особи-підприємця Михальченка Сергія Миколайовича
про стягнення 463 132,98 грн.
Суддя Карпечкін Т.П.
За участю представників сторін:
Від позивача: не з`явився;
Від відповідачів: не з`явився.
Обставини справи:
В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до Фізичної особи - підприємця Михальченка Сергія Миколайовича про стягнення 463 132,98 грн.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/3442/25 за правилами загального позовного провадження. Сторони належним чином повідомлені про дане судове провадження. 
В ході підготовчого провадження у об`єднаній справі № 911/3442/25 судові засідання відкладались з метою з`ясування усіх обставин, передбачених ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.
За наслідками підготовчого провадження у справі позивач позовні вимоги підтримував, відповідач до суду не з`являвся, заперечень проти позову не подав. 
На виконання вимог ч. 1 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України та ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України судом під час підготовчого провадження справі № 911/3442/25 вирішено питання та вчинено усі дії, необхідні для підготовки справи до розгляду по суті.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Враховуючи те, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи закінчення терміну підготовчого провадження, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 23.03.2026.
У судове засідання 23.03.2026 сторони не з`явились, позивач в ході розгляду спору позовні вимоги підтримував, відповідач до суду не з`являвся, заперечень проти позову не подав. 
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.
Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.
У зв`язку з чим, в судовому засіданні 23.03.2026 судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з викладених у позові обставин, Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» подано позов про стягнення з Фізичної особи-підприємця Михальченко Сергія Миколайовича 463 132,98 грн. кредитної заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив та надав докази, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» (позивач, Банк, Кредитор, АТ «ПУМБ») та Фізичною особою-підприємцем Михальченком Сергієм Миколайовичем (відповідач, Позичальник, Клієнт) був укладений Кредитний договір «Кредит «всеБІЗНЕС» № 713809234718 від 30.09.2024 (надалі – Кредитний договір) за допомогою системи «Інтернет Банкінг» шляхом укладення в електронному вигляді та підписання електронним цифровим підписом. Факт укладення Кредитного договору з боку Позичальника підтверджується Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 10.11.2025, відповідно до якого файл Dogovir_vseBusiness_713809234718.pdf, що містить Кредитний договір, підписаний з боку ФОП Михальченко Сергій Миколайович (підписувач – 1) 18:09:42 30.09.2024. Результат перевірки підпису: Підпис створено та перевірено успішно. Цілісність даних підтверджено.
Відповідно до умов Договору Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Договором та Типовими умовами. 
Згідно з п. 1.1.8 Кредитного договору термін «Типові умови» використовується в цьому Договорі в наступному значенні: Типові умови кредитування в рамках Кредитного договору «Кредит «всеБІЗНЕС», укладеного в Системі ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ ПУМБ DIGITAL BUSINESS АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», що розміщуються на інтернет-сайті Банка (за електронною адресою: https:// www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною Договору) (надалі за текстом – Типові умови). Всі інші терміни, що використовуються в цьому Договорі, мають значення, наведені у Типових умовах. Кредитний договір складається з Договору та Типових умов. З моменту укладення Договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до Типових умов, повідомляючи про це Позичальника як передбачено Типовими умовами. Підписанням Договору Позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з Договором та Типовими умовами, умови Договору та Типових умов Позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи Договір, Позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Позичальника, рівно як і Банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Банку (п. 5.1. Договору).
Умови кредитування: сума кредиту складає 541 000,00 грн., строк кредитування – до 30.09.2027 включно, комісійна винагорода за надання Кредиту – 1,0 % від суми кредиту та сплачується одноразово за рахунок кредитних коштів відповідно до п. 6.3.1. Типових умов; комісійна винагорода за обслуговування кредиту – 1,6 % від суми кредиту за кожен місяць користування кредитом, цільове використання кредиту - на придбання основних засобів та/ або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності Позичальника. 
Згідно з п. 1.4. Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в наведеному в Договорі графіку платежів. Згідно вказаного графіка позичальник має, починаючи з 30.10.2024, щомісячно не пізніше 30 числа місяця до 30.08.2027 сплачувати суму у розмірі 23 683,78 грн., а 30.09.2027 – 23 683,70 грн., з яких на погашення основної суми (тіла) кредиту по 15 027,78 грн., а 30.09.2027 – 15 027,70 грн. та на погашення комісії по 8 656,00 грн. щомісячно. Загальна сума, яка має бути сплачена позичальником на погашення кредиту складає 852 616,00 грн., з яких 541 000,00 грн. на погашення основної суми (тіла) кредиту та 311 616,00 грн. на погашення комісії.
Відповідно до п. 3.5. Типових умов надання кредиту відбувається шляхом перерахування кредитних коштів із позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, зазначений в п. 1.1.5. Договору. 
Факт надання кредиту підтверджується платіжною інструкцією NTR.85942360.127794.29514 вiд 30.09.2024, призначення платежу: «Зарахування на поточний рахунок кредитних коштів за договором № 713809234718 від 30/09/2024 за позикою Фізична особа-підприємець Михальченко Сергій Миколайович», сума 535 590,00 грн. Крім того, кредитні кошти були надані на сплату комісії за надання кредиту в розмірі 5 410,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією NTR.85942360.127793.29514 вiд 30.09.2024, призначення платежу: «Оплата комісії за рахунок кредитних коштів за договором № 713809234718 від 30/09/2024 за позикою Фізична особа-підприємець Михальченко Сергій Миколайович». Також факт видачі кредиту та користування кредитом підтверджується випискою з рахунку.
Згідно з п. 5.1. Типових умов позичальник зобов`язаний повернути кредит в розмірах і строки, зазначені в Договорі.
Відповідно до умов Договору за користування кредитом та його обслуговування станом на 06.11.2025 нарахована комісія у сумі 35 513,76 грн. Також на цю дату прострочена заборгованість за тілом кредиту складає 83 218,52 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Враховуючи вказане, позивачем було прийняте рішення вимагати дострокового повернення окрім простроченої заборгованості також і залишку по тілу кредиту.
Заявник направив Боржнику вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором (копія чека, опису вкладення та роздруківки з сайту Укрпошти додаються). Проте, зазначена вимога ФОП Михальченком Сергієм Миколайовичем виконана не була, чим порушені законні права заявника на повернення кредиту.
Таким чином, через неналежне виконання відповідачем умов Кредитного договору утворилась заборгованість. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором.
Враховуючи вищевикладене, заборгованість ФОП Михальченка Сергія Миколайовича за Кредитним договором станом на 06.11.2025 р. (включно) становить 463 132,98 грн., з яких:
- 427 619,22 грн. – за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 83 218,52 грн. та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 344 400,70 грн.;
- 35 513,76 грн. прострочена заборгованість за комісією.
В ході розгляду спору позивач подав заяви про закриття провадження у справі у зв`язку з частковим погашенням відповідачем заборгованості за кредитом.
З урахуванням погашених сум розмір заборгованості за Кредитним договором станом на моменти розгляду справи становить 317 132,98 грн. строкової заборгованості за сумою кредиту.
Погашення відповідачем основної заборгованості після подання позову є підставою для закриття провадження у справі у відповідній частині на підставі ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.
Як визначено п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Таким чином, у зв`язку з самостійним врегулюванням сторонами заявленої до стягнення у справі заборгованості в загальній сумі 146 000,00 грн., включаючи прострочену заборгованість по кредиту, прострочену заборгованість за комісією та частину строкової заборгованості по кредиту, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі у відповідній частині позовних вимог підлягає закриттю.
Відповідач в ході розгляду спору позовні вимоги не заперечив та не спростував, відзив на позов без поважних причин не подав.
Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Частиною 2 ст. 627 Цивільного кодексу України та ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
В частині 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За загальним правилом, на особу покладається обов`язок вжити всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання взятого на себе зобов`язання (абзац 2 частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України). Неналежне ставлення до виконання цього обов`язку свідчить про вину особи, яка є безумовною підставою для відповідальності за порушення зобов`язання.
З огляду на викладені у позові обставини та надані докази, вимоги позивача про стягнення з відповідача 317 132,98 грн. строкової заборгованості за сумою кредиту.
Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 
Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними у розумінні ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в сумі 317 132,98 грн. строкової заборгованості за сумою кредиту. В частині позовних вимог про стягнення 146 000,00 грн. боргу провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.
Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача у повному обсязі, оскільки його неправильні дії спричинили подання позову.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 129, 231, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити частково.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Михальченко Сергія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, код ЄДРПОУ 14282829) 313 232,98 грн. заборгованості за Кредитним договором та 5 557,60 грн. витрат по сплаті судового збору.
3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.
4. Закрити провадження у решті позовних вимог на суму 146 000,00 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст.ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 16.06.2026.

Суддя Т.П. Карпечкін