Справа № 488/4685/25
Провадження № 3/488/14/26

ПОСТАНОВА

25.05.2026 року Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Головіної Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника адвоката Толпекіна А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює продавчинею в магазині «Градус», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, 
за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 20.10.2025 року о 21:50 годині водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом - автомобілем «Honda Accord» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Миколаєві по пр.Богоявленському,305 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Drager 7510» та в медичному закладі в установленому законом порядку відмовилася, чим порушила п.2.5 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнала, суду показала, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Drager 7510» та в медичному закладі вона не відмовлялась, перебування у стані алкогольного сп`яніння заперечує. Близько 3-х разів на місці вона продувала алкотестер «Drager 7510», вона намагалась це робити, після заміни трубки продовжувала спроби, але поліцейський наполягав, що вона видихає повітря неналежним чином, вона не розуміла, що саме робила не так. Поліцейський тиснув на неї та погрожував, що буде вважати такі її дії відмовою, тому вона вимушено відповіла - «розцінюйте, як хочете», що не було її добровільною відмовою від проходження огляду. В медичному закладі вона не відмовлялась від проходження огляду також, до лікаря її навіть не заводили, під час розмови в стороні поліцейський чинив на неї тиск, щоб вона відмовилась від огляду, внаслідок чого, перебуваючи в стресовому стані, в нічний час одна та без адвоката вона погодилась на те, що їй запропонував поліцейський - вона відмовилась від проходження огляду. Їй не було роз`яснено, що відмова тягне притягнення до адміністративної відповідальності. Таким чином, її відмова не була добровільною, стала результатом тиску та провокації з боку працівників поліції, які систематично роз`яснювали їй право на відмову чим сформували у неї уявлення, що відмова від огляду є її правом, а не правопорушенням.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Толпекін А.А. у судовому засіданні вважав за необхідне адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу інкримінованого правопорушення, посилаючись на те що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння фактично була спровокована самими працівниками поліції, ОСОБА_1 неодноразово погоджувалась на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, задля цього вона робила реальні спроби — продувала у Драгер, однак поліцейські чітко і зрозуміло не роз`яснили їй наслідки відмови від проходження огляду, замість того, щоб доставити її до медичного закладу, продовжували неодноразово роз`яснювати їй неіснуюче право на відмову від проходження такого огляду, чим ввели її в оману, створивши у неї уявлення, що така відмова не буде для неї наслідком застосування стягнення, а законодавством не передбачено право водія відмовитися від проходження огляду, а встановлено його обов`язок такий огляд пройти на вимогу працівника поліції. Окрім того, у порушення ч.2 ст. 266 КУпАП, свідки не були залучені до огляду; з відеозапису не вбачається у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. 
Не дивлячись на невизнання провини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, її провина підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:
даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 489248 від 20.10.2025, відповідно до якого 20.10.2025 року о 21:50 годині водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом - автомобілем «Honda Accord» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Миколаєві по пр.Богоявленському, 305 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Drager 7510» та в медичному закладі в установленому законом порядку відмовилася;
відеозаписом з нагрудного реєстратора патрульного, з якого вбачається (DVD-R диск ч.1), що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено за порушення ПДР України. Інспектором УПП ОСОБА_1 , з огляду на наявні у неї ознаки алкогольного сп`яніння (21:28:10, 21:38:32, 21:40:46 хв.запису) неодноразово перераховано такі ознаки, пропонується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager на місці або у медичному закладі. Одночасно неодноразово роз`яснено (21:27:16, 21:41:40 хв.запису), що у разі відмови від проходження такого огляду на неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, роз`яснено її права у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, ст.63 Конституції України. На місці ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 погоджується на проходження огляду. Інспектор роз`яснює ОСОБА_1 як технічно правильно потрібно продувати прибор. Після 4-го разу продуття ОСОБА_1 алкотестеру Drager, результати якого не отримано, через неправильне здійснення ОСОБА_1 видиху, про що інспектором неодноразово їй зауважено, інспектор, для підтвердження працездатності приладу, особисто його перевіряє (21:33:50 хв.запису), після чого повідомляє ОСОБА_1 , що прилад працює справно та що весь цей час вона неправильно видихає повітря (не в повній мірі) під час застосування прибору; роз`яснює, що такі її дії будуть розцінені, як відмова від проходження огляду. ОСОБА_1 надано можливість знову продути алкотестер Drager (21:34:34) та (21:35:37). Результати алкотестеру «Drager» не отримано, внаслідок того, як пояснює інспектор, ОСОБА_1 повітря не видуває взагалі, а просто прикладає губи до трубки. Інспектором пропонується ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі (21:34:57); роз`яснено, що, на місці вона не пройшла огляд, бо неправильно дула. Через неоднозначні відповіді ОСОБА_1 на запитання співробітників поліції, в черговий раз (21:40:10 хв. запису) їй інспектором роз`яснено причину зупинки її автомобіля, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння при спілкуванні, ще раз роз`яснено її право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager на місці або у медичному закладі, що у разі відмови від проходження такого огляду на неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, роз`яснено її права. ОСОБА_1 знову погоджується пройти огляд на місці. Результати алкотестеру «Drager» не отримано (21:44:37), через нездійснення ОСОБА_1 повного видиху. Остання погоджується проходити огляду у медичному закладі. Учасники огляду приїхали до медичного закладу о 22:04:00 год; до 22:11:17 співробітниками поліції у службовому автомобілі були складені акт та направлення на огляд, після чого ОСОБА_1 повідомила, що відмовляється від проходження огляду у лікарні. Дослівно: «Я уже не иду, я отказываюсь» (22:12:05 хв. запису). Інспектор ще раз у неї запитує, чи відмовляється вона проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікарні, ОСОБА_1 відповідає категорично. Учасники огляду о 22:12:45 сідають в службовий автомобіль для слідування до місця запинки транспортного засобу ОСОБА_1 та складання протоколу. В автомобілі інспектор ще раз питає ОСОБА_1 , чи дійсно вона відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі (22:13:13 хв. запису), на що остання: «Да, ничего не буду проходить». Інспектор повідомляє, що відносно неї буде складено протокол за ч.1 ст.130 КупАП за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Аналізуючи представлені суду та досліджені докази, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до положень п.1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
За п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі – Порядок).
Відповідно до п.2,3,6,7 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
За диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння утворює самостійний склад адміністративного правопорушення.
Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі, і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі. Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правопорушенням з формальним складом, тобто є закінченим саме з моменту висловлення особою відмови від проходження відповідного огляду. Мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Факт відмови ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння підтверджений даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 489248 від 20.10.2025 року, інформацією, що міститься в акті огляду та направленні ОСОБА_1 на огляд в частині виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння; долученими до протоколу відеозаписом з місця зупинки транспортного засобу, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , як водію зупиненого транспортного засобу, запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер, на що ОСОБА_1 на місці зупинки близько семи разів за допомогою прибору огляд на стан алкогольного сп`яніння не проходить, оскільки не вчинила дії, необхідні, щоб продути газоаналізатор «Drager» та пройти тест (не в повній мірі видихає повітря), незважаючи на те, що інспектором неодноразово пропонувалось пройти ОСОБА_1 названий тест, при цьому ним неодноразово було роз`яснено техніку проходження огляду та наслідки ухилення від огляду. Після згоди на проходження огляду у медичному закладі, ОСОБА_1 ще до входження до медичного закладу, інспектора повідомила про свою відмову від проходження огляду і у лікаря.
Таким чином, доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 співробітники поліції зрозуміло не роз`яснили наслідки відмови від проходження огляду, чим ввели її в оману, створивши у неї уявлення, що така відмова не буде для неї наслідком застосування стягнення, спростовано названим відеозаписом, відповідно до якого такі наслідки ОСОБА_1 інспектором були роз`яснені чітко та неодноразово. 
Сам по собі факт погодження ОСОБА_1 на проходження огляду при умисному невчиненні необхідних дій для правильного продуття прибору, не зважаючи на неодноразове роз`яснення інспектором необхідної процедури та техніки, не свідче про її бажання пройти такий огляд. 
Така поведінка  ОСОБА_1 , яка умисно не вчинила необхідних для проходження тесту дій (продути через мундштук газоаналізатора «Drager»), свідчить про те, що вона свідомо і категорично не бажала такий огляд пройти, чим ухилилася від проходження огляду на стан сп`яніння, що вірно розцінено співробітниками поліції, як відмова від огляду. 
Посилання сторони захисту на провокацію з боку працівників поліції та спонукання ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду суд відкидає, як таке, яке матеріалами даної справи не підтверджене, виходячи з наступного:
Положеннями 9 Конституції України визначено, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Україна, давши згоду на обов`язковість міжнародного договору, зобов`язується діяти таким чином, щоб не позбавити його мети та не зробити його неможливим для виконання. Тому і ратифікована Конвенція і практика ЄСПЛ відповідно до ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» для України є джерелами права і обов`язковими до застосування.
ЄСПЛ в своїх рішеннях «Енгель та інші проти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти рф», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інші констатував, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП повинне проводитись за процедурою, передбаченою для кримінальних правопорушень. ЄСПЛ виключає можливість притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення, на яке особу підбурили працівники поліції.
ЄСПЛ неодноразово формулював у своїх рішеннях визначення провокації, розкривав її зміст та форми (справи «Раманаускас проти Литви», №55146/14, 20 лютого 2018 року, «Баннікова проти Росії», №18757/06, 04 листопада 2010 року, «Матановіч проти Хорватії», №2742/12, 04 квітня 2017 року).
Із правових позицій цього суду вбачається, що провокація вчинення злочину наявна, якщо:
- були активні дії правоохоронних органів;
- з їх боку мало місце спонукання особи до вчинення злочину;
- злочин не був би скоєний без втручання правоохоронних органів.
Крім того, ЄСПЛ неодноразово зазначав, що негласні операції повинні проводитися пасивним шляхом за відсутності тиску на заявника для вчинення ним злочину за рахунок таких засобів, як прийняття на себе ініціативи в контактах із заявником, наполегливе спонукання, обіцянку фінансової вигоди або звернення до почуття жалю заявника (справа «Тейшейра де Кастро проти Португалії»).
Так, з оглянутого судом відеозапису не встановлено того, що поліцейські своїми діями спонукали водія ОСОБА_1 прийняти рішення про відмову від проходження огляду, а навпаки працівник поліції неодноразово пропонує водію пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, неодноразово роз`яснює при цьому наслідки відмови від проходження такого огляду, незважаючи на умисні дії ОСОБА_1 щодо ухилення від проходження такого огляду через неналежне продуття Драгеру.
Даних про те, що працівники поліції свідомо, виявивши у  ОСОБА_1  ознаки алкогольного сп`яніння, створили умови, за яких вона була вимушена відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, матеріали провадження не містять. Поліцейські лише фіксували розвиток подій на місці події, що свідчить про їх пасивну роль, яка проявилася лише у належній фіксації адміністративного правопорушення, що виключає ознаки провокації.  
Поміж іншого, зі змісту матеріалів справи вбачається, що працівники поліції не проводили негласну операцію стосовно  ОСОБА_1 , а діяли відкрито, відповідно до наявної ситуації, не підбурювали її до вчинення правопорушення шляхом наполегливих спонукань та обіцянок і не вчиняли дій, які переконували її в необхідності порушити закон, а діяли в межах своїх повноважень, намагаючись забезпечити безпеку дорожнього руху.
Зокрема, сукупність досліджених судом доказів свідчить про те, що автомобіль під керуванням  ОСОБА_1 було зупинено за порушення ПДР України та в ході з`ясування обставин події при спілкуванні з ОСОБА_1 у неї були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Після неодноразової фактичної відмови від проходження огляду на місці та погодження ОСОБА_1 на огляд у медичному закладі, остання була доставлена до наркології, де попередньо співробітниками поліції були складені та оформлені відповідні документи для проходження огляду у лікаря.
Доводи сторони захисту, що у медичному закладі ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду також, що після приїзду до наркології співробітник поліції під час розмови в стороні чинив на неї тиск, щоб вона відмовилась від огляду, також спростовані оглянутим судом відеозаписом, відповідно до якого (22:11:17 хв.запису), співробітники поліції після приїзду до наркології, виходять зі службового автомобіля, де складали документи огляду (акт та направлення), один із інспекторів підходить до ОСОБА_1 , яка, звертаючись до нього першою, повідомляє: «Я уже не иду. Я отказываюсь».
Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі без згоди особи, яка підлягає огляду, діючим Законом не передбачено, тому посилання сторони захисту, що ОСОБА_1 до медичного закладу навіть не було запрошено, суд відкидає. 
Слід звернути увагу, що у випадку наявності сумнівів в законності дій працівників поліції,  ОСОБА_1  мала можливість оскаржити їх дії у встановленому законом порядку (п.п.д п.2.14 ПДР України).
Разом з тим, як вбачається з матеріалів судового провадження, дії службових осіб, що склали адмінматеріали та фіксували правопорушення в порядку, передбаченому чинним законодавством, стороною захисту не оскаржувалися, а матеріали адміністративного провадження не містять жодних обґрунтованих відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, перевищення службових повноважень працівниками поліції, тощо.
Отже, твердження захисника щодо неправомірних дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу. 
Щодо аргументів сторони захисту про відсутність у  ОСОБА_1 зовнішніх ознак сп`яніння, судом окремо зазначається, що вони можуть бути спростовані лише в один спосіб - проходженням водієм на вимогу поліцейського відповідного огляду у встановленому законом порядку. При цьому, висловлення підозри щодо знаходження водія у стані сп`яніння з перерахуванням таких ознак положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 відносить виключно до компетенції працівника поліції. Наявність чи відсутність обґрунтованості висловленої поліцейськими підозри спростовуються водієм виключно у встановлений законом спосіб, яким ОСОБА_1 не скористалась.
Посилання захисника ОСОБА_1 в судовому засіданні на відсутність свідків не ґрунтуються на відповідній правовій основі, оскільки за положеннями ч.2 ст.266 КУпАП свідки до проходження огляду водієм на стан сп`яніння залучаються лише у випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису. В даному випадку події зафіксовані за допомогою технічного засобу, матеріали яких (відеозаписів) долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, а відтак, залучення свідків не вимагалось. 
Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом, свідчать про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, а саме у відмові від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Під час розгляду справи судом сторона захисту не навела переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 як події, так і складу адміністративного правопорушення.
Підстав вважати, що порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння співробітниками поліції було порушено, у суду немає.
Відповідно довідки Управління патрульної поліції у Миколаївської області від 21.10.2025 року,  ОСОБА_1 отримала посвідчення водія на право керування транспортними засобами 24.03.2023 року.
Відповідно до завдань КУпАП, такими є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).
Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створює підвищену небезпеку, як для самого водія, так і для його пасажирів та інших учасників дорожнього руху і може призвести до тяжких непоправних наслідків.
ОСОБА_1  реалізувала своє право керувати автомобілем, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановленими нормами чинного законодавства.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
З врахуванням скоєного, особи ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення та ступеню його суспільної небезпеки, вважаю за необхідне застосувати до останньої адміністративне стягнення, визначене санкцією інкримінованої статті у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Керуючись статтями 283-284, 289, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1  визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Штраф перерахувати в державний бюджет на користь держави (р/р UA438999980313010149000014001, отримувач: Миколаїв.ГУК/Микол.обл./21081300, ЄДРПОУ: 37992030, Банк отримувача (ДКСУ): Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300).
Стягнути з   ОСОБА_1  судовий збір розмірі 665,60 (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) гривень в дохід держави (р/р UA908999980313111256000026001, одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ЄДРПОУ: 37993783).
На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.М. Головіна