Справа № 761/1694/22
Провадження № 2/761/450/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Савчук Ю.Н.,
за участю секретаря судового засідання Фортуни М.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Страхова Компанія «Інго», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 в особі представника: ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного Товариства Страхова Компанія «Інго» та просила суд стягнути на свою користь з АТ «СК «Інго» недоплачене страхове відшкодування в розмірі 12 230,50 грн.; з ОСОБА_2 39 985,04 грн. майнової шкоди та судовий збір в розмірі 1816 грн. та витрати на оплату послуг експерта в розмірі 4000 грн.
В обґрунтування позову зазначила, що 02.08.2021 року у м. Києві по вул. Дніпровська Набережна, буд.1, сталась ДТП за участю транспортних засобів: «BMW X5», д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 забезпечений полісом ОСЦПВ 201927440, виданий АТ «СК «Інго» та «Volkswagen Jetta», д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . В результаті цієї ДТП автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.09.2021 року, справа № 755/13363/21. З метою компенсації спричинених в результаті ДТП збитків позивач звернулася до АТ СК «Інго» з повідомленням про ДТП та надала заяву про виплату страхового відшкодування разом з усіма визначеними законом документами. 29.09.2021 року АТ «СК «Інго» виплатило страхове відшкодування в розмірі 59 094,67 грн. на рахунок ОСОБА_1 . Позивач не погодилася із розміром страхового відшкодування. 11.10.2021 року позивач звернулася до АТ «СК «Інго» із листом, в якому висловила незгоду із розміром страхового відшкодування, попросила доплатити розмір страхового відшкодування у розмірі встановленому у висновку експерта, складеному на замовлення позивача. АТ «СК «Інго» у відповіді від 24.11.2021 року №4072343 зазначила, що повністю виконала свої зобов`язання як страховика, виплативши суму страхового відшкодування на підставі визначеного оцінювачем розміру матеріального збитку у Звіті № 4072343 від 22.09.2021 року, що становив 64 627,22 грн. з урахуванням зносу. Для встановлення розміру заподіяної шкоди позивач звернулася до судового експерта автотоварознавця Демешка В.Ю. Згідно висновку експерта Демешка В.Ю. № 09/08/21, вартість матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Volkswagen Jetta», д.р.н. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 76 857,72 грн. Оскільки, АТ «СК «Інго» було виплачено 59 094,67 грн., то сума недоплаченого страхового відшкодування, яка підлягає стягненню із АТ «СК «Інго» на користь ОСОБА_5 складає 12 230,50 грн. Також, позивач просить стягнути з АТ «СК «Інго» та ОСОБА_2 на свою користь витрати на оплату послуг експерта в розмірі 4000 грн. та 1816 грн. судового збору. Оскільки відповідач-1 в досудовому порядку не здійснив доплату страхового відшкодування, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права. Залишок матеріального збитку в сумі 39 985,04 грн. як різницю між фактичним розміром шкоди і виплаченим страховим відшкодуванням та позивач просив суд стягнути із відповідача-2 ОСОБА_2 як особи, винної у ДТП.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2022 року справу передано у провадження судді Макаренко І.О.
Розпорядженням керівника апарату Шевченківського районного суду міста Києва від 16.04.2025 року № 01-08-116 у зв`язку із відрахуванням судді ОСОБА_6 зі штату суддів через звільнення у відставку призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2025 року справу передано у провадження судді Савчук Ю.Н.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 22 квітня 2025 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом)ь сторін.
20.05.2025 відповідачем АТ «СК «Інго» засобами поштового зв`язку було направлено відзив на позов, в якому відповідач просить в задоволенні позову відмовити, обгрунтовуючи це тим, що страховик своєчасно направив свого представника для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen Jetta», д.р.н. НОМЕР_2 , розмір шкоди встановлено у звіті № № 4072343 від 22.09.2021 року, а тому зобов`язання страховика по виплаті страхового відшкодування виконані в повному обсязі. Висновок експерта Демешка В.Ю., який складено на замовлення позивача, не може бути належним доказом, оскільки він не відповідає вимогам закону.
15.07.2025 року відповідачем ОСОБА_2 через електронний суд було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечила, посилаючись на те, що її відповідальність як особи, винної у вчиненні ДТП настає за умови, якщо у страховика не виникає обов`язку щодо сплати страхового відшкодування 
Крім того, зазначила, що висновок експерта Демешка В.Ю. 09/08/21, який складено на замовлення позивача, не відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України: у висновку експерта не зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність, а відтак висновок експерта Демешка В.Ю. не є належним доказом розрахунку матеріальної шкоди.
В судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі.
Відповідач АТ «СК «Інго» в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).
Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу
Судом встановлено, що 02.08.2021 року у м. Києві по вул. Дніпровська Набережна, буд.1, сталась ДТП за участю транспортних засобів: «BMW X5», д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 забезпечений полісом ОСЦПВ 201927440, виданий АТ «СК «Інго» та «Volkswagen Jetta», д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . В результаті цієї ДТП автомобілі зазнали механічних ушкоджень. 
Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.09.2021 року, справа № 755/13363/21. 
З метою компенсації спричинених в результаті ДТП збитків позивач звернулася до АТ «СК «Інго» з повідомленням про ДТП та надала заяву про виплату страхового відшкодування разом з усіма визначеними законом документами. Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
АТ «СК «Інго» на огляд пошкодженого транспортного засобу направила свого представника та замовила оцінку матеріальної шкоди у оцінювача ФОП ОСОБА_7 
АТ СК «Інго» виплатила страхове відшкодування в розмірі 59 094,67 грн. на особистий рахунок позивача.
Для встановлення розміру заподіяної шкоди позивач звернулася до судового експерта автотоварознавця Демешка В.Ю. Згідно висновку експерта Демешка В.Ю. № 09/08/21, вартість матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Volkswagen Jetta», д.р.н. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 76 857,72 грн.
11.10.2021 року позивач звернулася до АТ «СК «Інго» із листом, в якому висловила незгоду із розміром страхового відшкодування, попросила доплатити розмір страхового відшкодування у розмірі встановленому у висновку експерта, складеному на замовлення позивача. АТ «СК «Інго» у відповіді від 24.11.2021 року №4072343 зазначила, що повністю виконала свої зобов`язання як страховика, виплативши суму страхового відшкодування на підставі визначеного оцінювачем розміру матеріального збитку у Звіті № 4072343 від 22.09.2021 року, що становив 64 627,22 грн. з урахуванням зносу.
Оскільки, відповідач не доплатив страхове відшкодування, то позивач звернувся до суду за захистом порушеного права та просив стягнути на свою користь з АТ «СК «Інго» недоплачене страхове відшкодування в розмірі 12 230,50 грн.; витрати на оплату послуг експерта в розмірі 4000 грн. та судовий збір в сумі 1 816 грн.
Згідно ст.ст.979,980 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування).
Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування (ч. 3ст. 18 Закону України «Про страхування»).
Відповідно дост.22 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
За змістом Закону (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити страхове відшкодування.
Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Порядок розрахунку розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлений законодавчо, регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092(у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159) зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/839 (далі - Методика.
Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ визначені у Методиці яка застосовується, серед іншого, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ.
Згідно п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до п. 1.3 вказаної Методики, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.
Тому, з урахуванням вимог п. 1.3 даної Методики слід дійти висновку, що будь-який розрахунок матеріального збитку без урахуванням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів буде суперечити наведеному в п. 2.4. поняттю вартості матеріального збитку.
Однією з головних вимог, передбачених Методикою, є особистий огляд колісних транспортних засобів оцінювачем (експертом), про що зазначено в п. 5.1 Методики.
Відповідно до п. 5.5 Методики, під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.
Згідно з п. 8.1, 8.5 вказаної Методики, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.
За результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта.
Наведені вище норми Методики, вказують на те, що за результати огляду ТЗ оформлюються оцінювачем (експертом) відповідним документом: звітом про оцінку майна (якщо він складається оцінювачем), або висновком експерта (якщо складається судовим експертом).
Відповідно п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 № 142/5/2092 (надалі Методика), Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.
Тобто, визначення матеріального збитку чи вартості ТЗ без його особистого огляду можливо лише експертом (а не оцінювачем), який складає висновок, і тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд.
Крім цього вказаною Методикою передбачено, що з метою дотримання п. 5.5 Методики оцінювач зобов`язаний установити характер і обсяги пошкоджень на момент особистого огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.
Отже, виходячи з наведених норм, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього. Наведений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 07 квітня 2021 року по справі №753/3055/18, від 19 травня 2021 року по справі №523/17998/17.
У випадку, якщо ж звіт про оцінку транспортного засобу складений взагалі без його огляду, такий звіт є не належним доказом у справі (п.45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року по справі №752/16797/14-ц).
До схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 19 грудня 2019 року у справі №211/2171/15; від 01 жовтня 2020 року у справі №2-2394/10; від 15 жовтня 2020 року у справі №917/628/17.
Суд не бере до уваги звіт оцінювача ФОП ОСОБА_7 № 4072343 від 06.08.2021 року, оскільки оцінювач складав свій звіт без особистого огляду лише на підставі фотографій та Акту огляду КТЗ від 06.08.2021 року, які надав йому страховик, при цьому сам звіт в порушення вимог п.56 Національного стандарту №1 не містить пояснень щодо неможливості особистого огляду оцінювачем пошкодженого транспортного засобу позивача.
Оцінювач ФОП ОСОБА_7 при складанні звіту № № 4072343 від 06.08.2021 року не попереджався про кримінальну відповідальність. Доказів того, що оцінювач ФОП ОСОБА_7 має свідоцтво судового експерта, яке надавало б йому право складати звіт без особистого огляду об`єкта дослідження, суду не надано.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 106 ЦПК України: Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.
Позивач скористався своїм процесуальним правом на надав до суду висновок судового експерта Демешка В.Ю. № 09/08/21 від 12.08.2021 року, складений на підставі протоколу технічного огляду транспортного засобу, який проведено ним особисто. Зі змісту висновку вбачається, що зовнішній візуальний вигляд та перевірка технічної справності автомобіля проводилася 29.07.2021 року в присутності представника власника Каленського О. Експерт самостійно фіксував всі пошкодження за допомогою спеціальної лінійки та фотографував весь перелік пошкоджень. 
Судовий експерт Демешко В.Ю. викликався судом у судове засідання 05.06.2026 року на клопотання представника позивача та був допитаний як свідок та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. У своїх показаннях експерт, серед іншого, зазначив, що у висновку зроблено технічну помилку щодо дати огляду, яка зазначена 29.07.2021 року, в той час, коли огляд проводився 06.08.2021 року. Оскільки протокол технічного огляду КТЗ складено експертом 06.08.2021 року, висновок експерта містить фото пошкодженого автомобіля, у суду відсутні підстави ставити під сумнів вказаний висновок експерта.
Висновок експерта Демешка В.Ю. № 09/08/21 від 12.08.2021 року відповідачем не спростовано, клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи відповідач не заявляв, жодними належними доказами АТ СК «Інго» не спростував позовні вимоги позивача, власного розрахунку страхового відшкодування не навів.
Відтак, саме дані у висновку експерта Демешка В.Ю. № 09/08/21 від 12.08.2021 року, сприймаються судом як достовірні та обґрунтовані, як такі, що зібрані із дотриманням встановленого законом порядку.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивача щодо стягнення з відповідача АТ СК «Інго» на її користь матеріальних збитків, спричинених в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 12 230,50 грн.; (76 857,72 грн. (вартість матеріальної шкоди) - 64 627,22 грн. (виплачене страхове відшкодування))та витрат на оплату послуг експерта в розмірі 2000 грн., що відносяться до судових витрат відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України.
Позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2 про стягнення 39 985,04 грн. підлягають до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно з ст.22 Закону України № 1961-IX від 01.07.2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, (Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 3720-IX від 21.05.2024 року у новій редакції набрав чинності 01.01.2025 року), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
За змістом частини 2 статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик. Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника».
Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах такої різниці.
Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або у разі, коли розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.
Виходячи з аналізу вищевказаних норм, суд дійшов висновку, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої не застрахована на підставі пункту 13.1 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до постанови Верховного Суду України від 20.01.2016 року у справі №6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Внаслідок ДТП виникає два види зобов`язань, які не виключають одне одного: деліктне та договірне. Потерпілому належить право вимоги в обох видах зобов`язань.
Згідно висновку експерта Демешка В.Ю. № 09/08/21, вартість матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Volkswagen Jetta», д.р.н. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 76 857,72 грн.
Такий розмір збитку визначено експертом з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля відповідно до приписів ст.29 Закону, а відтак у страховика не виник обов`язок з виплати решти суми матеріального збитку, яка визначена без урахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля. 
Таким чином з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню різниця між завданою шкодою та сумою страхового відшкодування у розмірі 39 985,04 грн. (116 842,76 грн.- 76857,72 грн.)
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1816 грн. по 908 грн. з кожного.
Керуючись ст.2,10,12,76,77,81,141,263-265 ЦПК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, 
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Страхова Компанія «Інго», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди- задовольнити.
Стягнути з Акціонерного Товариства Страхова Компанія «Інго» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 12 230,50 грн., витрати на оплату послуг експерта в розмірі 2000 грн. та судовий збір в сумі 908 грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 39 985,04 грн. майнової шкоди, витрати на оплату послуг експерта в розмірі 2000 грн. та судовий збір в сумі 908 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 11.06.2026 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )
Відповідач - Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго» (розташоване за адресою: 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд.33, код ЄДРПОУ 16285602)
Відповідач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя: