РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2026 року 	м. Рівне	№460/6038/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 
до	Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 	
 	про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,	
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії від 04.03.2026 №172050008368, зобов`язання прийняти рішення щодо призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 18.12.2025.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач протиправно відмовив в призначенні пенсії.
Ухвалою суду від 10.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, про причини неподання не повідомив.
Жодних клопотань про продовження строку для його подання до суду не надходило.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд встанови такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є потерпілою особою від Чорнобильської катастрофи (категорія 4), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .
Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади від 06.11.2025 №2025/016450348 адресою місця проживання позивача з 04.09.1990 по 24.12.1996 є АДРЕСА_1 , з 21.01.1997 – АДРЕСА_2 .
Згідно з довідкою від 20.08.2025 №1061, виданою Володимирецькою селищною радою, позивач була зареєстрована в АДРЕСА_3 з 18.10.1974 – дата зняття з реєстрації місця проживання не зазначена, з 10.08.1988 по 24.08.1988.
Відповідно до довідки від 29.08.2025 №149, виданої Володимирецьким ліцеєм №1 Володимирецької селищної ради, позивач дійсно навчалася з 01.09.1978 по 17.06.1988 у Володимирецькій середній школі Володимирецького району Рівненської області.
24.02.2026 позивач звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області рішенням від 04.03.2026 №172050008368 відмовило в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного періоду перебування в зоні посиленого радіологічного контролю.
Страховий стаж позивача складає 37 років 03 місця 27 днів.
У рішенні зазначено, що в довідці №1061 від 20.08.2025 зазначено, що заявниця була зареєстрована, але не зазначено, що постійно проживала у зоні посиленого радіологічного контролю. Рекомендовано надати оновлено довідку про період проживання.
Незгода позивача із відмовою у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" стала підставою для звернення до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною першою статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.03.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Умови призначення пенсії за віком встановлено ст. 26 Закону №1058-ІV.
В той же час, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-ХІІ).
Статтею 49 Закону №769-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до ст. 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом №796-ХІІ або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Статтею 55 Закону №796-ХІІ визначені умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.
Згідно з частиною першою статті 55 Закону №796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.
Пунктом 2 вищезазначеної частини передбачено, зокрема, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи - особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зменшення пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання або роботи, але не більше 5 років. При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Частиною 3 статті 55 Закону №796-ХІІ прямо передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям проводиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.
Згідно з п. 13 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV, у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.
Системний аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали та територіях радіоактивного забруднення, провадиться, у разі вибору цих осіб, згідно з нормами Закону №1058-ІV і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом №796-ХІІ. Іншими словами, норми спеціального закону в даному випадку застосовуються субсидіарно із нормами загального закону, доповнюють і конкретизують їх.
Згідно з ч. 2 ст. 55 Закону №796-ХІІ пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року.
Спір між позивачем і відповідачем фактично виник з питання щодо наявності чи відсутності факту постійного проживання чи постійної роботи позивача у зоні посиленого радіологічного контролю і відповідної тривалості проживання та, відповідно, її права користуватися пільгами, встановленими Законом №796-XII, зокрема щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.
Судом встановлено, що відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади від 06.11.2025 №2025/016450348 адресою місця проживання позивача з 04.09.1990 по 24.12.1996 є АДРЕСА_1 , з 21.01.1997 – АДРЕСА_2 .
Згідно з довідкою від 20.08.2025 №1061, виданою Володимирецькою селищною радою, позивач була зареєстрована в АДРЕСА_3 з 18.10.1974 – дата зняття з реєстрації місця проживання не зазначена, з 10.08.1988 по 24.08.1988.
Відповідно до довідки від 29.08.2025 №149, виданої Володимирецьким ліцеєм №1 Володимирецької селищної ради, позивач дійсно навчалася з 01.09.1978 по 17.06.1988 у Володимирецькій середній школі Володимирецького району Рівненської області.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 № 106 м. Вараш (Кузнецовськ) та смт Володимирець Рівненської області були віднесені до зони посиленого радіологічного контролю (4 зона).
Суд зазначає, що фактично підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу слугувало те, що в довідці №1061 від 20.08.2025 зазначено, що заявниця була зареєстрована, але не зазначено, що постійно проживала у зоні посиленого радіологічного контролю.
Разом з тим, суд зауважує, що стаття 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначає реєстрацію як внесення відомостей про місце проживання особи. 
Відтак, реєстрація позивача у населеному пункті, віднесеному до зони посиленого радіологічного контролю, беззаперечно підтверджує факт її проживання там у зазначений період. Відсутність у довідці органу місцевого самоврядування слова «постійно» є суто формальним недоліком, який не може звужувати соціальні права позивача, що гарантовані Конституцією України та Законом № 796-XII.
Згідно п.4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Приймаючи оскаржуване рішення, відповідач обмежився лише формальною оцінкою текстового змісту довідки та не дослідив належним чином факт тотожності понять «реєстрація місця проживання» та «фактичне проживання» в зоні посиленого радіологічного контролю.
Окрім того, зміст спірного рішення не містить будь яких даних про те, що відповідачем було розглянуто Витяг з реєстру територіальної громади від 06.11.2025 №2025/016450348, довідку від 29.08.2025 №149, виданої Володимирецьким ліцеєм №1 Володимирецької селищної ради та їм надана відповідна оцінка щодо врахування як підстави для зниження позивачу пенсійного віку.
Оскільки орган Пенсійного фонду через надмірний формалізм не здійснив повного та всебічного аналізу інших умов, необхідних для призначення пенсії, спірне рішення про відмову у призначенні пенсії є передчасним.
Дискреційні повноваження щодо безпосередньої перевірки всіх умов призначення пенсії належать виключно органам Пенсійного фонду. Суд не може підміняти собою державний орган, якщо цим органом не були враховані та перевірені всі обставини, що мають значення для прийняття рішення. За таких обставин, належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є скасування протиправного рішення та зобов`язання органу Пенсійного фонду повторно розглянути заяву позивача з урахуванням висновків суду щодо обов`язковості зарахування періоду реєстрації як періоду проживання.
За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.03.2026 №172050008368 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.02.2026 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та прийняти обґрунтоване рішення за результатами її розгляду.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судовий збір у розмірі 665,60грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 ) 
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх,м. Харків,Харківська обл.,61022. ЄДРПОУ/РНОКПП 14099344) 

Повний текст рішення складений 25.06.2026.

Суддя       Олег ГРЕСЬКО