ОЛЕКСАНДРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ 
м. Запоріжжя

Іменем України
ВИРОК
27 квітня 2026 року	Справа № 322/1284/25	

Олександрівський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарка судового засідання ОСОБА_2 
за участю: прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (відомості в ЄРДР внесені 14.08.2025 за №12025082300000123) за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воскресенка Новомиколаївського району Запорізької області, розлученого, який має на утриманні матір похилого віку, має неповну середню освіту, обіймає посаду водія ВЧ НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне придбання, носіння, та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, у денний час, один із днів у першій декаді березня 2025 року, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості на східній околиці села Воскресенка Запорізького району Запорізької області, на землі між чагарниками шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав металевий предмет сферичної форми зеленого кольору та полімерний предмет напівсферичної форми білого кольору, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-25/18772-ВТХ від 19.08.2025, є корпусом бойової ручної наступальної осколкової гранати РГН промислового виготовлення, який до бойових припасів та вибухових пристроїв не відноситься, але містить в собі заряд бризантної вибухової речовини А-ХІ-1 (флегматизований гексоген) масою 114 г та бойовим ударно-дистанційним запалом УДЗ, промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься, але є самостійним вибуховим пристроєм, відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містить в собі заряд ініціюючої вибухової речовини та бризантної вибухової речовини підвищеної потужності, які у конструктивному поєднанні між собою є бойовою ручною наступальною гранатою РГН промислового виготовлення, яка є вибуховим пристроєм військового призначення та відноситься до бойових припасів.
У подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, направленні на незаконне носіння та зберігання вибухових пристроїв, переніс придбані ним без передбаченого законом дозволу вказані вибухові пристрої до місця свого мешкання - житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , де став їх незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення працівниками поліції під час проведення огляду в період часу з 22:28 години по 23:15 годину 14.08.2025.

ІІ. Позиція сторін.
Сторона захисту.
Обвинувачений після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені в обвинувальному акті.
Захисник не ставив під сумнів фактичні обставини, зазначені в обвинувальнмоу акті.

Сторона обвинувачення.
Прокурор, з урахуванням позиції обвинуваченого, просив розглянути провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. 

З огляду на визнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які стосуються судових витрат, речових доказів і тих, що характеризують особу обвинуваченого.
Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечували. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

ІІІ. Досліджені докази та інші документи. 
Показання.
Обвинувачений під час допиту в судовому засіданні свою вину визнав повністю і показав, що у березні 2025 року під час рубки дров на околиці села знайшов гранату із запалом. Оскільки село знаходиться неподалік від зони активних бойових дій, знайдене вирішив забрати додому і за потреби використати для захисту від окупантів. Про знахідку нікому не казав, сховав у сараї, де зберігав до моменту вилучення працівниками поліції. На той час легковажно віднісся до свого вчинку хоча розумів, що це є протизаконним. Наразі критично ставиться до скоєного, кається, обіцяє в майбутньому ніколи так не робити. 

Письмові докази.
Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-25/18772-ВТХ від 19.08.2025, металевий предмет сферичної форми зеленого кольору та полімерний предмет напівсферичної форми білого кольору є корпусом бойової ручної наступальної осколкової гранати РГН промислового виготовлення, який до бойових припасів та вибухових пристроїв не відноситься, але містить в собі заряд бризантної вибухової речовини А-ХІ-1 (флегматизований гексоген) масою 114 г та бойовим ударно-дистанційним запалом УДЗ, промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься, але є самостійним вибуховим пристроєм, відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містить в собі заряд ініціюючої вибухової речовини та бризантної вибухової речовини підвищеної потужності, які у конструктивному поєднанні між собою є бойовою ручною наступальною гранатою РГН промислового виготовлення, яка є вибуховим пристроєм військового призначення та відноситься до бойових припасів.

Згідно з довідкою про витрати на проведення експертизи, сума цих витрат дорівнює сумі 4457,00 грн.

Також судом досліджені документи щодо речових доказів, а також ті, які характеризують особу обвинуваченого.

ІV. Оцінка суду.
Дослідивши та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 , у незаконному придбанні, носінні і зберіганні вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України.

V. Призначення покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до п. 1 ч. 1, ч.2 ст. 66 КК України є його щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, участь у відсічі збройної агресії росії. 
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обвинувачений є не судимим, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, на утриманні має матір похилого віку.
При визначенні міри покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, думку сторін, особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання і відсутність таких, які його обтяжують.
Суд, у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України – позбавлення волі на мінімальний строк – 3 роки.
Суд також дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, у зв`язку з чим вважає за можливе, відповідно до ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк мінімальної тривалості - 1 рік, із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Цивільний позов, у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати.
Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Розмір витрат на проведення експертизи дорівнює сумі 4457,00 грн, отже ця сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Інші процесуальні витрати відсутні.

Речові докази.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України, з огляду на те, що вони є майном, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом.

Заходи забезпечення кримінального провадження у цьому провадженні не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 373 - 376, 393, 395, 532 КПК України, суд

вирішив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/проходження служби; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Роз`яснити, що відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, щодо засуджених військовослужбовців здійснюється командирами військових частин.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 4457,00 грн (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім гривень 00 коп).
Речові докази у провадженні: корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГН та бойовий ударно-дистанційний запал УДЗ упаковані спеціальним стрічками Security Seal G17-0028579, Security Seal G17-0028580, які зберігаються у відділенні поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, знищити.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому і захиснику. 

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з урахуванням особливостей, передбачених частиною четвертою статті 394 Кримінального процесуального кодексу України. 

Суддя	ОСОБА_1