Провадження №	2/447/250/26 	
Справа №	456/4891/25 	

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

08.06.2026 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В.Р., за участю секретаря судового засідання Янкевич М.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в м. Миколаєві Львівської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Процесуальні дії у справі.
11.09.2025 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» Пархоменко М.А. звернулася у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №02.07.2024-100002504 від 05.07.2024 у розмірі 26560,00 грн., та судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. Позовну заяву мотивує тим, що 05.07.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферту) №02.07.2024-100002504. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп., строком на 124 днів, тобто до 05.11.2024. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших чергових періодів. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, а яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Денна процентна ставка – 1,47%. Комісія, пов`язана із наданням кредиту становить 720 грн. Неустойка – 80,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на момент звернення до суду із позовом утворилася заборгованість у розмірі 26560,00 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту – 8000,00 грн., заборгованості за процентами – 12400,00 грн., комісія – 720,00 грн., додаткова комісія – 1440,00 грн, неустойка – 4000,00 грн. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.
Як встановлено із відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.09.2025 цивільну справу №456/4891/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Миколаївського районного суду Львівської області.
21.10.2025 на адресу суду надійшли матеріали цивільної справи №456/4891/25.
Ухвалою суду від 24.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень.
Ухвалу суду про відкриття провадження відповідачу було надіслано на адресу місця його реєстрації, та така була ним одержана 07.11.2026, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.
Крім того, позивач, на виконання вимог абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, додав до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення відповідачу копій поданих до суду документів.
13.11.2025 відповідач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що перебуває на військовій службі.
01.12.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Зіновкіни О.П. надійшла заява про вступ у справу як представника.
02.01.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Зіновкіни О.П. надійшла заява про ознайомлення із матеріалами справи.
19.01.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Гарвата С.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
26.02.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Гарвата С.М. надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначив. У позовній заяві Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним Договором №02.07.2024-100002504 від 05.07.2024 р. у розмірі 26 560,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8 000,00 грн., по процентам в розмірі 12 400,00 грн., комісії у розмірі 720,00 грн., додаткової комісії у розмірі 1 440,00 грн., по неустойці за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 4 000,00 Відповідач вважає, що він повинен бути звільненим від нарахованих відсотків та пені, у зв`язку із тим, що відповідач 08.10.2020 року був призваним на строкову військову службу згідно наказу Детективи ГК ЗСУ від 28.04.2020р. №Д-2 в Збройні Сили України та станом на день написання Відзиву проходить безперервну військову службу під час особливого періоду (воєнного стану), що підтверджується записами у військовому квитку Відповідача та іншими належними документами, таким чином на дату укладання кредитного договору він був військовослужбовцем, а отже має пільги у відповідності до положень п.15 ч.3 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» . Також вказує на те, що позивачем не враховано п.18 Прикінцевих Та положень ЦК України Перехідних , відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу , а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, де вказано установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Звернув увагу суду, що відповідач неодноразово звертався до Позивача з проханням списання таких відсотків та укладання мирової угоди, щодо даного спору, проте як було заявлено вище, Позивач ігнорує всі звернення Відповідача. Враховуючи викладене, відповідач не визнає в повному обсязі суму вимоги позивача щодо стягнення відсотків за кредитом в розмірі 12400,00 грн., комісії у розмірі 720,00 грн., додаткової комісії у розмірі 1440,00 грн., по неустойці за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 4000,00. Представник відповідача зазначив, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які планує понести Відповідач становить 5 000,00 гривень, остаточний розрахунок судових витрат, які поніс Відповідач буде подано пізніше. Просив суд поновити строк на подачу відзиву на позовну заяву та долучити відзив до матеріалів справи. Відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення по процентам в розмірі 12400,00 грн., комісії у розмірі 720,00 грн., додаткової комісії у розмірі 1440,00 грн., по неустойці за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 4 000,00 грн.
26.02.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Гарвата С.М. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
03.03.2026 через систему «Електронний суд» від представника позивача Ларіонова К.О. надійшла відповідь на відзив. Зазначив, таке. Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Національний Банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року №18 112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг з наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Відсутність військового квитка не дозволяє встановити дату прийняття на військову службу та період проходження військової служби. Відтак, відповідач не надав документів, які б підтверджували його участь станом на час строку дії кредитного договору, у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України. Тому, права на відповідну пільгу, як особа, прийнята на військову службу за контрактом, відповідач не має. Відповідач не довів наявність у нього права на пільгу, як військовослужбовця. Доказів протилежного відповідач не надав. Представник позивача просив позовні вимоги задовольнити; розгляд справи здійснювати без участі представника позивача.
09.03.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Гарвата С.М. надійшли заперечення (на відповідь на відзив). ОСОБА_1 станом на день відкриття провадження та на день складання цієї заяви, проходить військову службу в Збройних силах України та є учасником бойових дій (підтвердження надається) , а також нажаль так співпало, що в цей самий період під час виконання бойового завдання із захисту тереторіальної цілісності Батьківщини, загинув рідний батько Відповідача ОСОБА_3 (докази надаються), у зв`язку з цими жахливими подіями, а також у результаті сильного душевного хвилювання нажаль були пропущенні всі процесуальні строки у цьому провадженні надані Відповідачу. ОСОБА_1 08.10.2020 року був призваним на строкову військову службу згідно наказу Детективи ГК ЗСУ від 28.04.2020р. №Д-2 в Збройні Сили України та станом на день написання Відзиву проходить безперервну військову службу під час особливого періоду (воєнного стану), що підтверджується записами у військовому квитку Відповідача та іншими належними документами, таким чином на дату укладання кредитного договору він був військовослужбовцем. Зазначив, що неможливість подання завчасно копії військового квитка до Відзиву на позовну заяву, зумовлена перебуванням Відповідача у зоні бойових дій, де існують проблеми з цивільним технічним зв`язком та можливістю швидко передавати (копіювати, сканувати) ті чи інші документи. Таким чином Відповідач має пільги у відповідності до положень п.15 ч.3 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Також позивачем не враховано п.18 Прикінцевих Та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, де вказано установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у т.ч. військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулівта/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Обставин, які б виключали поширення вищевказаних положень частини 15 статті 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема, укладання кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави, у цій справі Позивачем не доведено. Враховуючи викладене, відповідач не визнає в повному обсязі суму вимоги позивача щодо стягнення відсотків за кредитом в розмірі 12400,00 грн., комісії у розмірі 720,00 грн., додаткової комісії у розмірі 1440,00 грн., по неустойці за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 4000,00. Представник позивача просив відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення по процентам в розмірі 12400,00 грн., комісії у розмірі 720,00 грн., додаткової комісії у розмірі 1440,00 грн., по неустойці за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 4000,00 грн..
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.
Представник позивача просив розгляд справи проводити у його відсутності.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку.
Суд встановив:
05.07.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферту) №02.07.2024-100002504. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп., строком на 124 днів, тобто до 05.11.2024.
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісії (п. 3.1 Пропозиції).
Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах визначених у заявці (п.3.3 Пропозиції).
Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших чергових періодів. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, а яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Денна процентна ставка – 1,47%. Комісія, пов`язана із наданням кредиту становить 720 грн. Неустойка – 80,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
05.07.2024 ОСОБА_1 електронним цифровим підписом Е786 підписав пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепту), інформаційне повідомлення позичальника, підтвердив укладення кредитного договору та отримав на свій рахунок кошти у розмірі 8000 грн.
Отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 8000 грн. підтверджено листом генерального директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР», в якому зазначено, що був укладений договір на переказ коштів №ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024, відповідно до якого, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта № НОМЕР_1 , у сумі 8000 грн., номер транзакції в системі iPay.ua – 444373120, призначення платежу: видача за договором кредиту №02.07.2024-100002504.
Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №02.07.2024-100002504 від 05.07.2024, заборгованість ОСОБА_1 становить 26560 грн., що складається із: 8000 грн. – основний борг; 12400 грн. – проценти; 720 грн. – комісія за надання; 1440 грн. – комісія за обслуговування; 4000 грн. – неустойка. Проценти нараховані за період з 05.07.2024 по 05.11.2024.
Оцінка суду.
Відповідно до ч. 1, 3 статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти.
Відповідно до ч.1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610, 611 ЦК України).
Матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 05.07.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферту) №02.07.2024-100002504. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп., строком на 124 днів, тобто до 05.11.2024.
Відповідач у передбачений договором строк заборгованість не повернув.
Щодо стягнення із відповідача заборгованості за процентами у розмірі 12400 грн. суд зазначає наступне.
Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Дана пільга поширюється та діє для військовослужбовців з початку (18.03.2014) і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Банки під час дії особливого періоду не мають право нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати. Для реалізації вказаного права на пільгу, необхідно письмово повідомити банк про проходження військової служби та надати підтверджуючі документи (копію військового квитка з відповідною службовою відміткою, копію довідки про призов військовозобов`язаного на військову службу, копію витягу з наказу або довідки про зарахування до списків військової частини).
Національний Банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року №18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг з наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Як встановлено із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі (навчанні) за контрактом курсантом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, що стверджується копією довідки від 09.02.2026 №115/336 виданої начальником відділу персоналу штабу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба.
Таким чином, на відповідача, як на військовослужбовця, який проходить військову службу в особливий період, поширюються пільги, передбачені частиною 15статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме – ОСОБА_1 звільнений від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом та неустойки, а кредитні установи під час дії особливого періоду не має права нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати.
З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором задоволенню не підлягають, оскільки відповідач, як військовослужбовець, згідно з п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільняється від сплати процентів та пені (неустойки) в особливий період.
Щодо стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1440 грн. суд зазначає наступне.
Статтею 3 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», цей закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Згідно з частинами 1, 2, 5, 7 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.
Враховуючи наведене, положення договору про споживчий кредит №02.07.2024-100002504 від 05.07.2024 щодо сплати позичальником на користь кредитодавця додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1440 грн. суперечать положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за додатковою комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1440 грн.
Щодо вимоги про нарахування неустойки у розмірі 4000 грн. суд зазначає наступне.
У пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та здійснено розрахунок неустойки у розмірі 4000 грн. за період з 05.07.2024 по 15.11.2024 (під час дії в Україні воєнного стану), а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають частковому задоволенню, а саме, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №02.07.2024-100002504 від 05.07.2024 у розмірі 8720 грн., що складається із: 8000 грн. – основний борг, 720 грн. – комісія.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Враховуючи те, що позов було пред`явлено засобами системи «Електронний суд», та такий підлягає до часткового задоволення, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача у розмірі 795,31 грн., виходячи з розрахунку: 8720 грн. (розмір задоволених позовних вимог) / 26560 грн. (розмір заявлених позовних вимог) х 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору).
Керуючись ст. 141, 246, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №02.07.2024-100002504 від 05.07.2024 у розмірі 8720 (вісім тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 795 (сімсот дев`яносто п`ять) гривень 31 копійка.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст рішення складено 08.06.2026.
Суддя Павлів В. Р.