Справа № 587/4566/25 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 травня 2026 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілих - адвоката ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , малолітнього потерпілого - ОСОБА_6 в особі його законного представника ОСОБА_7 , захисника – адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження №12025200600000757 по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працездатного, військовослужбовця за мобілізацією, учасника бойових дій, зареєстрованого за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, 

В С Т А Н О В И В :

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.05.2024 №143-РС солдата ОСОБА_9 призначено на посаду майстра-номера обслуги 4 міномета 2 мінометного взводу 1 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 .
02.07.2025 військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували в приміщенні домоволодіння, яке розташоване на території дачної ділянки АДРЕСА_2 .
Близько 21:00 год. 03.07.2025 між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 стався словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_9 виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .
В цей час, ОСОБА_9 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , перебуваючи на території дачної ділянки АДРЕСА_2 , взяв належний йому ніж з руків`ям чорного кольору довжиною клинка 29 см та наніс ОСОБА_10 один удар в тулуб, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення поперекової ділянки праворуч, геморагічного шоку 4 ступеня.
В подальшому 04.07.2025 ОСОБА_10 , 1987 року народження, помер у відділенні реанімації КНП «ЦМКЛ» СМР. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №1257 від 05.07.2025 ОСОБА_10 помер внаслідок гострого недокрів`я, травми кількох кровоносних судин в області живота, нижньої частини спини і тазу, напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи ушкодження.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта смерть ОСОБА_10 наступила в результаті колото-різаного поранення поперекової ділянки праворуч, що супроводжувалася ушкодженням правих нижньої порожнистої вени та правої загальної клубової артерії, ускладнилося гострою крововтратою, недокрів`ям внутрішніх органів. 
Здійснюючи вказані дії ОСОБА_9 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки у виді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі і пояснив, що з 2024 року він є військовослужбовцем за мобілізацією, проходив службу в військовій частині НОМЕР_1 . В липні 2025 року військова частина, де він проходив службу, тимчасово дислокувалася на території Сумського району Сумської області. З 02.07.2025 він, а також військовослужбовці ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , інші військовослужбовці тимчасово проживали в приміщенні домоволодіння, яке розташоване на території дачної ділянки АДРЕСА_2 . З ОСОБА_10 у нього та інших військовослужбовців не склалися відносини, оскільки ОСОБА_10 був поганою людиною, лазив по телефонах, підказував, намагався всіх повчати, «ліз в душу», був нав`язливим. Його попереджали про те, щоб він не чіплявся, але марно; ОСОБА_10 зазвичай всі проганяли, бо він був важкий у спілкуванні, нав`язував свою думку, всупереч волі інших намагався всіх схилити до своєї думки. Обвинувачений також пояснив, що з 12 години 3 липня 2025 року всі присутні, в тому числі ОСОБА_10 , перебували у стані алкогольного сп`яніння після вживання значної кількості алкогольних напоїв. Обвинувачений пояснив, що 3 липня 2025 року біля 21 години між ним та ОСОБА_10 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_10 погрожував йому, провокував, чіплявся. Обвинувачений пояснив, що він поліз в рюкзак, дістав ніж, який тримав в руках. ОСОБА_10 продовжував його провокувати, словесно принижував, дратував. В один з моментів, коли ОСОБА_10 в черговий раз підійшов до нього, провокуючи його на конфлікт, він вдарив ОСОБА_10 ножем в живіт, після чого ОСОБА_10 впав. Коли все це сталося, то викликали «швидку допомогу», ОСОБА_10 повезли в лікарню, де він помер. Обвинувачений пояснив, що він не бажав настання смерті ОСОБА_10 і жалкує щодо наслідків, що настали в результаті його дій.
Крім повного визнання своєї вирни самим обвинуваченим, його вина підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів. 
Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що про смерть свого сина ОСОБА_10 вона дізналася в липні 2025 року. Згодом їй стало відомо, що він помер від удару ножем в живіт, якого йому завдав обвинувачений, у зв`язку з чим заявляє цивільний позов.
Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_6 – ОСОБА_12 пояснила, що про смерть свого цивільного чоловіка ОСОБА_10 вона дізналася в липні 2025 року. Під час слідства їй повідомили, що він помер від удару ножем в живіт, якого йому завдав обвинувачений, у зв`язку з чим заявляє цивільний позов.
З протоколу огляду місця події від 03.07.2025 року вбачається, що місцем огляду є дачна ділянка № НОМЕР_2 Садового товариства «Олдиш-82» поблизу с. Старе Село Сумського району. В ході проведення слідчої дії виявлено та вилучено: змиви з нашаруванням речовини бурого кольору з підмостки поруч зі сходами, змиви з нашаруванням речовини бурого кольору зі сходів, змиви нашаруванням речовини бурого кольору з підлоги будинку(коридор), кухонний ніж загальною довжиною 26 см з руків`ям світло-коричневого кольору та білими вставками, предмет, схожий на ніж з нашаруванням речовини бурого кольору загальною довжиною 29 см з руків`ям чорного кольору та гравіюванням «Від Міністра оборони України», мобільний телефон «Redmi», ІМЕI НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 в чохлі синього кольору з банківською карткою «для виплат» АТ КБ «Приватбанк» ( т. 1 ар.с. 127-140).
З висновку судово-медичної експертизи №1580/1435 від 02 вересня 2025 року вбачається, що смерть ОСОБА_10 наступила в результаті колото-різаного поранення поперекової ділянки праворуч, що супроводжувалася ушкодженням правих нижньої порожнистої вени та правої загальної клубової артерії, ускладнилося гострою крововтратою, недокрів`ям внутрішніх органів. Клінічно встановлено: «…правої поперекової ділянки - рана до 4 см довжиною, глибиною до 15- 20 см, направлення рани вглиб та медіальному напрямку. Рана розширена - відмічається незначне підтікання крові з розсічених м`язів» ( п. 2.7 висновку). Повне поперечне ушкодження нижньої порожнистої вени ( п. 2.8 висновку). Повне поперечне ушкодження правої загальної клубової артерії ( п. 2.9 висновку). Ушкодження, зазначені в п.п. 2.7-2.9 висновку експертизи могли виникнути послідовно в результаті єдиної дії предмету, якій має ріжучі властивості - гостре лезо, характеристичні ознаки якого в ушкодженнях не відобразились, за час в межах 1-2 діб до моменту настання смерті і по ступеню тяжкості кваліфікуються як такі що мають ознаки – тяжких і є такими, що викликали небезпечний для життя стан і знаходяться в прямому причинно- наслідковому зв`язку з настанням смерті ( т. 1 ар. с. 142-146).
З протоколу огляду трупа від 5 липня 2025 року, протоколу огляду місця події від 4 липня 2025 року вбачається, що під час зазначеної слідчої дії був оглянутий труп ОСОБА_10 з слідами насильницької смерті, а саме виявлена колото-різана рана з правого боку тулуба ( т. 1 ар.с. 146-157, 214-221).
З висновку судово-імунологічної експертизи №1987 від 14 серпня 2025 року вбачається, що згідно даних висновку експерта №1798 від 22 липня 2025 року судово-медичної експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології ДСУ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» кров загиблого ОСОБА_10 належить до групи АВ ізосерологічної системи крові АВО. В об`єкті №1 на марлевому тампоні зі змивом з підмостки поруч зі сходами, вилученому 3 липня 2025 року під час огляду дачної ділянки АДРЕСА_2 , знайдено кров людини, виявлено антигени А та В ізосерологічної системи крові АВО, походження яких можливо від особи ( осіб), яким вони притаманні, тобто, в тому числі, і від ОСОБА_10 ( т. 1 ар. с. 169-171).
З висновку судово-імунологічної експертизи №1988 від 14 серпня 2025 року вбачається, що згідно даних висновку експерта №1798 від 22 липня 2025 року судово-медичної експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології ДСУ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» кров загиблого ОСОБА_10 належить до групи АВ ізосерологічної системи крові АВО. В об`єкті №1 на марлевому тампоні зі змивом зі сходів, вилученому 3 липня 2025 року під час огляду дачної ділянки АДРЕСА_2 , знайдено кров людини, виявлено антигени А та В ізосерологічної системи крові АВО, походження яких можливо від особи ( осіб), яким вони притаманні, тобто, в тому числі, і від ОСОБА_10 ( т. 1 ар. с. 175-177).
З висновку судово-імунологічної експертизи №1989 від 14 серпня 2025 року вбачається, що згідно даних висновку експерта №1798 від 22 липня 2025 року судово-медичної експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології ДСУ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» кров загиблого ОСОБА_10 належить до групи АВ ізосерологічної системи крові АВО. В об`єкті №1 на марлевому тампоні зі змивом, вилученому 3 липня 2025 року під час огляду дачної ділянки АДРЕСА_2 , знайдено кров людини, виявлено антигени А та В ізосерологічної системи крові АВО, походження яких можливо від особи ( осіб), яким вони притаманні, тобто, в тому числі, і від ОСОБА_10 ( т. 1 ар. с. 181-182).
З висновку судово-імунологічної експертизи №1990 від 14 серпня 2025 року вбачається, що згідно даних висновку експерта №1798 від 22 липня 2025 року судово-медичної експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології ДСУ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» кров загиблого ОСОБА_10 належить до групи АВ ізосерологічної системи крові АВО. В об`єкті №1 на марлевому тампоні зі змивом з підлоги будинку (коридор), вилученому 3 липня 2025 року під час огляду дачної ділянки АДРЕСА_2 , знайдено кров людини, виявлено антигени А та В ізосерологічної системи крові АВО, походження яких можливо від особи ( осіб), яким вони притаманні, тобто, в тому числі, і від ОСОБА_10 ( т. 1 ар. с. 186-187).
З висновку судово-імунологічної експертизи №1991 від 19 серпня 2025 року вбачається, що згідно даних висновку експерта №1798 від 22 липня 2025 року судово-медичної експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології ДСУ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» кров загиблого ОСОБА_10 належить до групи АВ ізосерологічної системи крові АВО. Згідно даних Висновку експерта №1783 від 11.07.2024 року судово-медичної експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології державної спеціалізованої установи «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи», кров обвинуваченого ОСОБА_9 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи крові АВО. В об`єктах №№1-5 на формених штанах обвинуваченого ОСОБА_9 (т. 1 ар.с.235-239), вилучених 16.07.2025 року в приміщенні ДУ «Сумський слідчий ізолятор» за адресою: м. Суми, проїзд Гайовий, 19 та наданих на дослідження ( т. 1 ар.с. 223-224,225,226227228-233), знайдено кров людини, виявлено антигени А та В ізосерологічної системи крові АВО, походження яких можливе від особи (осіб), яким вони притаманні. Зважаючи на одержані результати серологічного дослідження слідів крові на речовому доказі та групову характеристику крові осіб, можна сказати, що походження цих слідів крові можливе від особи (осіб) з групою крові АВ ізосерологічної системи крові АВО, у тому числі від потерпілого ОСОБА_13 . В цих слідах також можлива домішка крові особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи крові АВО, яким є обвинувачений ОСОБА_9 ( т. 2 ар.с. 10-12).
З висновку судово-психіатричної експертизи №667 від 11 серпня 2025 року вбачається, що в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому правопорушення,  ОСОБА_9 не перебував в стані вираженого емоційного збудження або вираженого емоційного напруження. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому правопорушення,  ОСОБА_9 не перебував в стані фізіологічного афекту або в іншому вираженому емоційному стані, який міг істотно вплинути на його свідомість та поведінку, відчував негативно забарвлене емоційне переживання обурення та злості, яке не досягало афективної глибини та суттєво не вплинуло на його свідомість та діяльність під час інкримінованого йому правопорушення, тобто здатність ОСОБА_9 до усвідомлено-вольової регуляції власних протиправних дій та їх можливих наслідків порушена або обмежена не була ( т. 2 ар. с. 17-21).
Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі, підтверджується сукупністю безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, які суд вважає достовірними, належними та допустимими, оскільки вони зібрані у відповідності з положеннями ст. ст. 85, 86 КПК України, тобто в порядку і у спосіб, встановлений кримінально-процесуальним законодавством України і не спростовані обвинуваченим та стороною захисту. 
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки він на ґрунті особистих неприязливих стосунків завдав ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою смерть потерпілого ОСОБА_10 .
Призначаючи покарання суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
В Постанові № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" із подальшими змінами Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, слід суворо додержуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку необхідно дотримуватися вимог кримінального закону й враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому посередньо характеризується, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого обставини – раніше не судимий, свою вину визнав повністю і щиро розкаявся у скоєному, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства так і в судовому засіданні сприяв розкриттю злочину та встановленню істини по кримінальному провадженню, тривалий час є військовослужбовцем ЗСУ і має статус учасника бойових дій. 
Як обтяжуючу відповідальність обвинуваченого обставину суд враховує вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного го огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння ( т. 2 ар.с.79, 37).
З врахуванням зазначених обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства.
Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 в частині стягнення з обвинуваченого 27435 гривень матеріальної шкоди підлягають повному задоволенню, приймаючи до уваги те, що сам обвинувачений цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди визнає в повному обсязі; крім того, розмір завданої шкоди підтверджується копією фіскального чеку ФОП « ОСОБА_14 » від 7 липня 2025 року ( т. 1 ар.с.59), рахунком офіціанта від 8 липня 2025 року щодо витрат на поминальний обід (т. 1 ар.с.60).
Заявлений по справі цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого 500000 гривень моральної шкоди ( т. 1 ар. с. 37) потерпіла уточнила і просила стягнути з обвинуваченого 27435 гривень матеріальної шкоди та 700000 гривень моральної шкоди ( т. 1 ар. с. 57-58). 
З аналогічним позовом про стягнення з обвинуваченого 700000 гривень моральної шкоди звернулася і ОСОБА_12 , яка діє в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ( т. 1 ар. с. 65-66). 
Суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги потерпілих в частини стягнення моральної шкоди.
Суд вважає встановленим, що в результаті злочинних дій обвинуваченого потерплілій ОСОБА_5 , а також сину загиблого ОСОБА_10 – неповнолітньому ОСОБА_6 , інтереси якого представляє законний представник ОСОБА_12 ( мати неповнолітнього) завдана і моральна шкода, оскілки вони втратили рідну особу і ця втрата є непоправною, докорінно змінився їх звичний спосіб життя, вони перенесли нервовий струс, негативні наслідки від втрати близької особи вони відчувають до цього часу, тому суд вважає встановленим, що в результаті злочинних дій ОСОБА_9 потерпілим завдана і моральна шкода. 
У відповідності з ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Разом з тим, визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з обвинуваченого суд враховує роз`яснення, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03. 1995 року, у відповідності з яким розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та об`єму страждань (фізичних, душевних, психічних), котрі поніс позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення) і з врахуванням інших обставин. При цьому суд повинен виходити з принципу розумності, справедливості та виваженості.
Отже, беручи до уваги обставини заподіяння моральної шкоди, матеріальний стан самого обвинуваченого, який стабільних доходів не має, глибину та тривалість моральних страждань, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, стягнувши з обвинуваченого на користь потерпілих по 500 000 гривень моральної шкоди, відмовивши в іншій частині позову за безпідставністю позовних вимог.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з ст. 100 КПК України.
Арешт, накладений на речові докази ухвалами слідчих суддів Ковпаківського районного суду м. Суми від 9 липня 2025 року, 04 липня 2025 року, необхідно скасувати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 визнати винним за ч. 2 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою, рахуючи строк відбування покарання з 03 липня 2025 року – моменту фактичного затримання. 
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 27 435 гривень матеріальної шкоди. 
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 500 000 гривень моральної шкоди, відмовивши в іншій частині за безпідставністю позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 500 000 моральної шкоди, відмовивши в іншій частині за безпідставністю позовних вимог.
Арешт, накладений на речові докази ухвалами слідчих суддів Ковпаківського районного суду м. Суми від 9 липня 2025 року, 4 липня 2025 року, - скасувати.
Речові докази: змиви з нашаруванням речовини бурого кольору, що упаковано до паперових пакетів №1, №2, №3 та №5; кухонний ніж загальною довжиною 26 см з руків`ям світло-коричневого кольору та білими вставками, що поміщено до паперового пакету №4, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №4 ( м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ( т. 1 ар. с. 193-194, т. 2 ар.с.87-88), - знищити;
предмет, схожий на ніж з нашаруванням речовини бурого кольору загальною довжиною 29 см з руків`ям чорного кольору та гравіюванням «Від Міністра оборони України», що поміщено до картонної коробки - паперового пакету № 6, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №4 ( м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ( т. 2 ар.с.87-88), - знищити; 
штани піксель зеленого кольору з РБК, поміщені до пакету №1, гумові капці чорного кольору, поміщені до пакету №2, що передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №4 ( м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ( т.1 ар.с.232, т. 2 ар.с.22), - знищити;
мобільний телефон «Rеdmi», ІМЕI1 НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 в чохлі синього кольору з банківською карткою «для виплат» АТ КБ «Приватбанк», що поміщено до паперового пакету № 7 ( т. 1 ар.с.158-159, т. 2 ар.с.87-88), - повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а обвинуваченим, що утримується під вартою – в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1