ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

вул. Коцюбинського, 2А, м. Ужгород, 88605, e-mail: inbox@zk.arbitr.gov.ua, вебадреса: http://zk.arbitr.gov.ua 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24.06.2026 м. Ужгород Справа № 907/168/26 

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого - судді Сисина С.В., за участю секретаря судового засідання Далекорій Б.В., розглянувши в судовому засіданні заяву представника позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ») – адвоката Паюнової Н.А. від 12.06.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/5792/26 від 12.06.2026) про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ», код ЄДРПОУ – 35379567, місцезнаходження – 01021, місто Київ, вулиця Мечникова, будинок 18, офіс 3,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття», код ЄДРПОУ – 44833129, місцезнаходження – 90550, Закарпатська область, Тячівський район, село Теребля, вулиця Центральна, будинок 100,
про стягнення заборгованості за договором відсоткової позики, право вимоги за яким було передано позивачу на підставі договору відступлення права вимоги,
за участі представників сторін:
від позивача – адвоката Паюнової Н.А. (згідно ордеру серії АН №1945930 від 30.03.2026), в режимі ВКЗ,
від відповідача – не з`явився, 
В С Т А Н О В И В :
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солюшинс фактор» через систему «Електронний суд ЄСІТС» звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою від 13.02.2026 (зареєстрованою за вх.№02.3.1-05/175/26) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» (далі – відповідач, ТОВ «ТД «Сіль Закарпаття») про стягнення заборгованості в розмірі 10002942,30 грн (з якої 10000000,00 грн - основний борг за сумою позики та 2942,30 грн – заборгованість за відсотками за користування позикою), яка виникла за договором відсоткової позики №Ю(П)-22/11-8 від 22.11.2022, укладеним відповідачем як позичальником з Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юкон» як позикодавцем, враховуючи набуття цим позивачем права вимоги за означеним договором позики на підставі укладеного ним як новим кредитором з АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юкон» як первісним кредитором договору відступлення права вимоги (цесії) №ПВ-181225/1 від 18.12.2025. 
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено головуючого суддю Сисина С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2026.
2. Згідно з ухвалою від 18.02.2026 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання та встановив сторонам строки на подачу заяв по суті справи.
31.03.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника ТОВ «Фінансова компанія «Солюшинс фактор» - адвоката Паюнової Н.А. надійшла заява про заміну позивача його правонаступником від 31.03.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/3012/26).
31.03.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ» - адвоката Паюнової Н.А. надійшла заява про заміну позивача його правонаступником від 31.03.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/3010/26).
Згідно з ухвалою від 07.04.2026 суд постановив:
- задовольнити заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солюшинс фактор» - адвоката Паюнової Н.А. про заміну позивача його правонаступником від 31.03.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/3012/26 від 31.03.2026) та задовольнити заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ» - адвоката Паюнової Н.А. про заміну позивача його правонаступником від 31.03.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/3010/26 від 31.03.2026);
- замінити позивача у справі №907/168/26 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солюшинс фактор» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ» (далі – позивач);
- продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів;
- оголосити перерву в підготовчому засіданні та призначити справу на 07.05.2026.
3. Згідно з ухвалою від 07.05.2026 суд закрив підготовче провадження у справі №907/168/26 та призначив справу до судового розгляду по суті на 08.06.2026.
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 08.06.2026 у справі №907/168/26 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ» 10002942,30 грн та 120035,31 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору. 
Повне рішення складене і підписане 15.06.2026.
4. 12.06.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника позивача - адвоката Паюнової Н.А. надійшла заява про відшкодування витрат на правничу допомогу від 12.06.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/5742/26) (далі – заява), згідно з якою позивач просить ухвалити додаткове судове рішення та стягнути з ТОВ «Торговий дім «Сіль Закарпаття» на користь ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ» (далі – ТОВ «ФК «ФБЗ») витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20400,00 грн.
Дана заява обґрунтована тим, що 08.06.2026 Господарським судом Закарпатської області у справі №907/168/26 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення про повне задоволення позову, а представник позивача до закінчення судових дебатів зробила усну заяву про надання доказів витрат позивача на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Правом на відшкодування понесених витрат у розмірі 20400,00 грн ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ» володіє як законний процесуальний правонаступник первісного позивача – ТОВ «Фінансова компанія «Солюшинс Фактор» на підставі ухвали суду від 07.04.2026 та приписів ч. 2 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), за якими вчинені до вступу правонаступника дії, зокрема поданий первісним позивачем орієнтовний розрахунок судових витрат на суму 90000 грн та заява про їх подальше підтвердження, є обов`язковими для нового позивача. Заявлена сума 20400,00 грн охоплює послуги адвокатів Адвокатського об`єднання «Юрімекс» згідно з договором про надання правничої допомоги від 27.03.2026 та додатковою угодою №1 від 27.03.2026, що підтверджується актом від 12.06.2026 та рахунком від 12.06.2026. Позивач наголошує на відповідності витрат критеріям реальності, необхідності, розумності та співмірності, посилаючись на сталу практику Верховного Суду щодо правомірності компенсації послуг з підготовки процесуальних документів та участі в судових засіданнях, підготовки до засідань (постанови від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 11.11.2021 у справі №922/449/21, від 25.10.2022 у справі №910/19650/20, від 25.05.2021 у справі №910/7586/19, від 10.12.2020 у справі №910/10074/19 та ухвалу від 02.12.2025 у справі №904/2953/24). На підставі зазначеного представник позивача просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 20400,00 грн витрат на правничу допомогу.
5. Згідно з ухвалою від 15.06.2026 суд призначив до розгляду в судовому засіданні на 24.06.2026 заяву представника ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ» – адвоката Паюнової Н.А. від 12.06.2026 про відшкодування витрат на правничу допомогу 
З довідок про доставку електронного листа, які отримані з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», вбачається, що ухвала суду від 15.06.2026 у справі №907/168/26 (суддя Сисин С.В.) була надіслана позивачу та відповідачу в їх Електронний кабінет. Означена ухвала доставлена до електронних кабінетів учасників справи 16.06.2026 о 11:18.
В пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022р. у справі №459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до «Електронного кабінету» є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.
Отже, учасники справи належним чином повідомлені про призначене на 24.06.2026 судове засідання по розгляду заяви позивача.
6. 16.06.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу від 16.06.2026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/5922/26).
Обґрунтовуючи клопотання про зменшення розміру вказаних витрат, відповідач посилається на їх неспівмірність, зазначаючи, що дана справа про стягнення простроченого грошового зобов`язання за договором позики є за своїм предметом, характером правовідносин та невеликим колом учасників (позивач і відповідач) простою, не вимагала значних професійних зусиль, не містила виключної правової проблеми чи суспільного інтересу, факт прострочення відповідачем не заперечувався, а заяви по суті справи позивачем взагалі не подавались. Окрім цього, відповідач детально вказує на безпідставність включення до складу судових витрат окремих позицій заяви, зокрема: витрат на участь представника Паюнової Н.А. у судовому засіданні 07.04.2026 тривалістю 05 хвилин, де вона представляла не позивача, а первинного позивача; витрат на складання заяв від 23.04.2026 та від 01.06.2026 про участь у засіданнях в режимі відеоконференції, оскільки це є реалізацією права, а не обов`язку сторони, і дані дії є невіддільні від самого представництва; витрат на підготовку заяви від 31.03.2026 про заміну позивача його правонаступником (включно з аналізом договору відступлення права вимоги № ПВ160326/2 від 16.03.2026), які є наслідком самостійної процесуальної дії і не можуть покладатися на відповідача; витрат на підготовку до судових засідань від 07.05.2026 (тривалістю 13 хвилин) та від 08.06.2026 (тривалістю 1 година), що повністю охоплюються самою послугою участі у засіданнях, а також безпідставно враховують час очікування початку засідань; та витрат на підготовку заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу, яка, згідно з практикою Верховного Суду, є лише формою реалізації права на подання доказів понесених витрат і компенсації не підлягає. Свою позицію відповідач підтверджує посиланнями на постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, додаткову ухвалу Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанову об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22, а також постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.10.2018 у справі №910/21570/17, від 14.11.2018 у справі №921/2/18, від 11.12.2018 у справі №910/2170/18 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18.
7. 17.06.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника позивача – адвоката Паюнової Н.А. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від 17.06.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/5986/26), згідно з якої представник позивача просить забезпечити представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» адвокату Паюновій Надії Андріївні проведення судового засідання у справі №907/168/26, призначене на 24.06.2026 на 09:45, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.
Згідно з ухвалою від 19.06.2026 задовольнив заяву представника позивача – адвоката Паюнової Н.А. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від 17.06.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/5986/26 від 17.06.2026).
8. Враховуючи неявку в судове засідання представника відповідача, приписи ст.ст.202, 244 ГПК України, суд за участі представника позивача 24.06.2026 розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ» про відшкодування витрат на правничу допомогу від 12.06.2026, за наслідками розгляду якої ухвалив та проголосив у судовому засіданні 24.06.2026 вступну та резолютивну частини додаткового рішення. 
При ухваленні додаткового рішення судом враховано таке. 
9. Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
10. У відповідності до ч. 1 – 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
При розгляді заяви представника позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу від 12.06.2026 судом встановлено, що одночасно з поданням позовної заяви первісним позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солюшинс Фактор» було долучено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які первісний позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, зокрема: у суді першої інстанції – 210035,31 грн, що складається з 120035,31 грн. судового збору та 90000,00 грн витрат на професійну правничу (правову) допомогу, що включає в себе підготовку та подання позовної заяви, відповіді на відзив та інших заяв (клопотань) з процесуальних питань, представництво інтересів позивача в судових засіданнях (включаючи підготовку та участь у судових засіданнях, його очікування тощо), ознайомлення з матеріалами справи, аналіз та вивчення документів, вчинення інших дій, необхідних для забезпечення належної реалізації прав і обов`язків позивача та представництва його інтересів в межах цієї справи.
11. Як було вказано вище, ухвалою суду від 07.04.2026 було здійснено заміну первісного позивача на його процесуального правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ».
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 52 ГПК України, усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, є обов`язковими для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.
З огляду на вказане, поданий разом із позовною заявою попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є чинним, правомірним та поширює свою дію на ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ» як на нового належного позивача у справі, враховуючи, що відповідно до ухвали від 07.04.2026 задоволені заяви ТОВ «Фінансова компанія «Солюшинс фактор») і ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ» про заміну позивача його правонаступником. Наведене свідчить про дотримання позивачем початкових процесуальних вимог щодо заявлення судових витрат у справі, тобто попереднього визначення суми судових витрат, що передбачено ст.124 ГПК України, про що був обізнаний відповідач, отримавши позовну заяву в справі та заяви про заміну позивача.
12. Частина 8 ст. 129 ГПК України передбачає, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Під час розгляду справи по суті у судовому засіданні 08.06.2026, до закінчення судових дебатів, представник ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ» зробила усну заяву про те, що детальний опис та докази на підтвердження розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення у даній справі, про що зазначено у протоколі судового засідання від 08.06.2026. 
Таким чином, позивачем було дотримано передбачений ч. 8 ст. 129 ГПК України процесуальний порядок та строки звернення до суду із заявою про розподіл судових витрат.
Відтак, заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано 12.06.2026, тобто у строк встановлений у ч. 8 ст. 129 ГПК України.
13. За результатами розгляду заяви позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу від 12.06.2026 суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви з урахуванням наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).
Відповідно до ч. 1 – 4 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як встановлюють положення ч. 1, 4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі – Закон). Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.
14. Судом встановлено, що між Адвокатським об`єднанням «ЮРІМЕКС» (в договорі зазначено як об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ» (у договорі визначено як клієнт) був укладений договір про надання правничої допомоги (далі - договір).
Згідно з п. 1. договору, об`єднання бере на себе зобов`язання надати правничу допомогу клієнту з метою захисту інтересів клієнта в якості його захисника та/або представника (відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, адміністративні правопорушення, Кодексу України про Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського процесуального кодексу України тощо) зі всіма правами, що має клієнт.
Відповідно до п. 2. договору, клієнт надає об`єднанню право: бути представником та/або захисником клієнта в органах державної влади та управління, державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, банках, страхових компаніях, в правоохоронних органах, у тому числі, але не виключно в органах внутрішніх справ, Національної поліції, Бюро економічної безпеки України, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, органах безпеки, прокуратури, Національному агентстві з питань запобігання корупції, Державній податковій службі України, Державній митній службі України та їх територіальних підрозділах, органах державної виконавчої служби, приватних виконавців, органах досудового розслідування, органах нотаріату; судових органах України будь-якої ланки з усіма необхідними для того повноваженнями, які надано законом позивачеві, відповідачу, третій особі, заявнику, заінтересованій особі тощо; бути захисником особи, що дає пояснення, затриманого, підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, свідка, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача, володільця тимчасово вилученого майна, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності тощо з питань, пов`язаних із захистом прав, у тому числі право: пред`явити від імені клієнта та у його інтересах відповідний позов (позови)/відзив (відзиви); брати участь у судових засіданнях; заявляти клопотання та відводи; давати усні та письмові пояснення у судах, які розглядають справу клієнта; повністю або частково відмовлятися від позовних вимог; визнавати повністю або частково позови; змінювати підстави або предмет позовів; зменшувати або збільшувати предмет та/або вартість позовних вимог; укладати мирові угоди; передавати справу на розгляд третейського суду; оскаржувати рішення (ухвали, постанови) суду та користуватись іншими процесуальними правами, що передбачені законом; отримувати рішення (ухвали, постанови) суду (їх завірені у встановленому порядку копії); подавати виконавчі документи до стягнення, а також отримувати, підписувати та подавати від імені клієнта та у його інтересах усі необхідні документи (серед іншого, але не виключно, заяви, заперечення, замовлення, клопотання, скарги, у тому числі апеляційну та касаційну, доповнення до них, додаткові документи тощо); представляти інтереси клієнта усіма законними способами у судових органах та перед іншими органами, діяльність яких пов`язана з вирішенням питань, передбачених договором; ознайомлюватися з матеріалами справи та з матеріалами виконавчого провадження - при реалізації виконавчого документа; отримувати належне клієнтові майно та грошові суми, будь-які правовстановлюючі документи тощо; робити виписки та копії з документів, що є в матеріалах справи та порушувати питання про їх засвідчення у встановленому для того порядку; заявляти відводи у випадках передбачених чинним законодавством України; брати участь у судових засіданнях та у дослідженні доказів; замовляти проведення експертизи; наводити свої доводи і міркування з усіх питань що виникнуть у ході судового процесу, якщо це дозволяється процесуальним законодавством, та при здійсненні виконавчого провадження тощо; заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників процесу та/або виконавчого провадження; апелювати до вищої судової інстанції оскаржувати рішення суду до касаційної інстанції; оскаржувати дії чи бездіяльність посадових осіб (у тому числі виконавчих органів) у встановленому законодавством позасудовому порядку та користуватися при цьому усіма правами, передбаченими чинним законодавством, сплачувати державне мито, обов`язкові збори та інші необхідні платежі; вчиняти всі інші дії, передбачені чинним законодавством України для такого роду уповноважень та які, на думку адвоката об`єднання, будуть доцільними для правильного та ефективного виконання зобов`язань, передбачених цим договором. Підписанням цього договору клієнт надає об`єднанню згоду, в рамках виконання доручень клієнта, на обробку персональних даних клієнта, в тому числі інформації з обмеженим доступом, інформації, що становить банківську таємницю, яка стосується клієнта, а також отримання таких даних у володільця чи розпорядника даних, без додаткової згоди клієнта.
Згідно з п. 3. договору, визначений цим договором об`єм правової допомоги може бути змінений (збільшений/зменшений) виключно за згодою сторін, шляхом укладення додаткової письмової угоди.
Відповідно до п. 4. договору, за надання правничої допомоги клієнт сплачує об`єднанню гонорар, розмір і порядок оплати якщо погоджується сторонами у додаткових угодах до цього договору.
Згідно з п. 5. договору, якщо для надання правничої допомоги необхідно здійснювати виїзд за межі м. Києва, клієнт має сплатити об`єднанню кошти для відрядження адвоката у місце надання правничої допомоги не пізніше 3-х діб до такого відрядження.
Відповідно до п. 6. договору, клієнт має право у будь-який час відмовитися від правничої допомоги об`єднання за чинним договором та припинити його дію, попередивши про це іншу сторону не пізніше як за 5 робочих днів письмовим повідомленням.
Відповідно до п. 8. договору, у випадку дострокового припинення дії договору або припинення договору виконання об`єднання зобов`язане повернути клієнту документи, отримані від останнього або для нього у зв`язку із наданням правничої допомоги, крім тих, які були залучені до матеріалів справ у суді, органах досудового розслідування, прокуратури або при надісланні скарг/заяв/звернень тощо до інших установ; повідомити про хід виконання доручення, результати та наслідки припинення договору.
Згідно з п. 9. договору, договір укладений сторонами у двох автентичних примірниках - по одному для кожної із сторін, на термін до « 31» грудня 2027 року, крім випадків його дострокового припинення за згодою сторін, за ініціативою однієї сторони або в наслідок обставин непереборної сили.
15. 27.03.2026 між Адвокатським об`єднанням «ЮРІМЕКС» (у договорі визначено як Юрімекс) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ» (у договорі визначено як клієнт) була укладена додаткова угода №1 до договору про надання правничої допомоги від 27.03.2026 (далі – додаткова угода).
Згідно з п. 1. додаткової угоди вбачається, що згідно з договором та цією додатковою угодою Юрімекс з метою забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта зобов`язується надати клієнту наступну правничу допомогу в межах будь-яких господарських судових справ, в яких Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ» має або набуде статус позивача/відповідача/третьої особи у Господарському суді Закарпатської області, Західному апеляційному господарському суді та Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду (далі за текстом - «правнича допомога»):
- підготовка та подання (надіслання) від імені клієнта до Господарського суду Закарпатської області позовної заяви, відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень, пояснень третьої особи щодо позову та/або відзиву, заяви про заміну учасника справи, інших письмових пояснень, заяв, клопотань тощо (включаючи, в тому числі, аналіз документів для підготовки відповідної позовної заяви або відзиву на позов або письмових пояснень, вивчення процесуальних документів інших учасників справи, надіслання копій підготовлених процесуальних документів іншим учасникам справи, засвідчення копій документів, складання попередніх (орієнтовних) розрахунків судових витрат тощо);
- підготовка та подання (надіслання) від імені клієнта до Західного апеляційного господарського суду апеляційних та інших скарг, відзивів на апеляційні скарги, заперечень, письмових пояснень, заяв, клопотань тощо (включаючи, в тому числі, вивчення процесуальних документів інших учасників справи, надіслання копій підготовлених процесуальних документів іншим учасникам справи, засвідчення копій документів, складання попередніх (орієнтовних) розрахунків судових витрат тощо);
- підготовка та подання (надіслання) від імені клієнта до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційних та інших скарг, відзивів на касаційні скарги, заперечень, пояснень, заяв, клопотань тощо (включаючи, в тому числі, вивчення процесуальних документів інших учасників справи, надіслання копій підготовлених процесуальних документів іншим учасникам справи, засвідчення копій документів, складання попередніх (орієнтовних) розрахунків судових витрат тощо);
- представництво інтересів клієнта у судових засіданнях у Господарському суді Закарпатської області, Західному апеляційному господарському суді, Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду (включаючи, але не обмежуючись, підготовку до судових засідань, участь у судових засіданнях, надання усних пояснень тощо);
- складання та подання інших процесуальних документів (клопотань, заяв, заперечень проти клопотань/заяв, скарг тощо), які не передбачені пунктами 1.1.-1.3. цієї додаткової угоди та вчинення інших процесуальних дій, необхідних для забезпечення належної реалізації прав і обов`язків клієнта та представництва інтересів клієнта в межах розгляду відповідних господарських судових справ у Господарському суді Закарпатської області, Західному апеляційному господарському суді, Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду, у тому числі ознайомлення з матеріалами справ, аналіз документів, наявних в матеріалах вказаних справ тощо.
Відповідно до п. 2. додаткової угоди, Гонорар Юрімекс за надання правничої допомоги:
- визначеної пунктом 1,4 цієї додаткової угоди розраховується шляхом множення часу (годин та/чи хвилин), витраченого Юрімекс на надання правничої допомоги, у розрахунку 3000 (три тисячі) гривень за годину часу, витраченого адвокатом Юрімекс для участі у судовому засіданні (включаючи час, витрачений адвокатом Юрімекс на підготовку до відповідного судового засідання, час на дорогу до і з відповідного господарського суду для участі у судовому засіданні), очікування судового засідання у випадку затримки та безпосередньої участі у судовому засіданні) (без урахування ПДВ);
- визначеної пунктами 1.1.- 1.3., 1.5. цієї додаткової угоди розраховується шляхом множення часу (годин та/чи хвилин), витраченого Юрімекс на надання правничої допомоги, у розрахунку 3000 (три тисячі) гривень за 1 годину роботи адвоката Юрімекс (без урахування ПДВ).
Згідно з п. 3. додаткової угоди, окрім сплати Гонорару, клієнт відшкодовує Юрімекс накладні витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги, якщо тільки такі витрати не включені у суму гонорару. Клієнт має право запитати, а Юрімекс зобов`язаний надати копії платіжних та/чи інших документів та відповідні пояснення стосовно накладних витрат, що відшкодовуються клієнтом.
Відповідно до п. 4. додаткової угоди, клієнт сплачує гонорар та/або відшкодовує Юрімекс накладні витрати протягом 20 (двадцяти) робочих днів після отримання рахунків від Юрімекс на підставі відповідних підписаних сторонами актів приймання-передачі правничої допомоги, погоджених відповідно до даної додаткової угоди з визначеним розміром гонорару та/чи накладних витрат з зазначенням виконаного обсягу робіт та витраченого Юрімекс часу.
Згідно з п. 5. додаткової угоди, якщо конкретні строки не погоджені сторонами в усному чи письмовому вигляді, включаючи і шляхом обміну електронними повідомленнями, Юрімекс надає правничу допомогу у строки, що необхідні для забезпечення своєчасного складання та подання відповідних процесуальних документів участі в судових засіданнях та своєчасного надання інших інших видів правничої допомоги.
16. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, до заяви ТОВ «ФК «ФБЗ» долучило, крім договору та додаткової угоди, також акт від 12.06.2026 приймання-передачі правничої допомоги №1 за додатковою угодою №1 від 27.03.2026 за договором про надання правничої допомоги від 27.03.2026 та рахунок на оплату №27 від 12.06.2026.
Так, відповідно до акту приймання-передачі правничої допомоги №1 від 12.06.2026 за додатковою угодою №1 від 27.03.2026 за договором про надання правничої допомоги від 27.03.2026 загальна вартість наданих Адвокатським об`єднанням «ЮРІМЕКС» (далі – Адвокатське об`єднання) послуг з правничої допомоги складає 20400,00 грн, з яких:
- підготовка та подання до Господарського суду Закарпатської області в межах справи №907/168/26 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ» заяви від 31.03.2026 про заміну позивача його правонаступником (в тому числі, включаючи аналіз договору відступлення права вимоги №ПВ-160326/2 від 16.03.2026 та доданого до нього акту прийому-передачі, судової практики Верховного Суду тощо) – 6000,00 грн за 2 години;
- представництво інтересів клієнта (участь) у судовому засіданні, призначеному на 07.04.2026 о 15:20 год у справі №907/168/26 у Господарському суді Закарпатської області в режимі відеоконференції – 250,00 грн за 5 хв.;
- підготовка та подання в межах судової справи №907/168/26 заяви від 23.04.2026 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів);
- представництво інтересів клієнта в судовому засіданні, призначеному на 07.05.2026 о 17:00 год у справі №907/168/26 у Господарському суді Закарпатської області в режимі відеоконференції, що включає в себе: підготовку до судового засідання та участь у судовому засіданні – 2150,00 грн за 43 хв.;
- підготовка та подання в межах судової справи №907/168/26 заяви від 01.06.2026 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів) – 1500,00 грн за 30 хв.;
- представництво інтересів клієнта в судовому засіданні, призначеному на 08.06.2026 о 14:00 год у справі №907/168/26 у Господарському суді Закарпатської області в режимі відеоконференції, що включає в себе: підготовку та участь у судовому засіданні (1 год) – 3000,00 грн за 1 годину;
- підготовка в межах судової справи №907/168/26 заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу (зокрема, підготовка детального опису наданих послуг) – 6000,00 грн за 2 години.
У рахунку на оплату №27 від 12.06.2026 (далі – рахунок на оплату), вказано постачальника – Адвокатське об`єднання і покупця – ТОВ «ФК «ФБЗ», зазначено про оплату в сумі 20400,00 грн за надані послуги за правничу допомогу у справі №907/168/26 у суді першої інстанції відповідно до акту приймання-передачі правничої допомоги №1 від 12.06.2026 за додатковою угодою №1 від 27.03.2026 до договору про надання правничої допомоги від 27.03.2026.
17. Задовольняючи частково заяву позивача про відшкодування витрат на правову допомогу, судом, крім долучених до заяви документів, враховано, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Разом із тим, відповідно до ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Отже, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача заявленої суми витрат на професійну правову допомогу, застосовуючи критерій співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених як у ч. 4 ст. 126 ГПК України, так і в ч. 5-7 ст. 129 ГПК України.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Здійснивши правовий аналіз норм ст. 126 та 129 ГПК України, можна дійти висновку про те, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Тобто критерії, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Така позиція випливає із правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі №922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 02.02.2024 у справі №910/9714/22, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 у справі №910/15621/19, від 07.09.2022 у справі №912/1616/21, від 12.01.2023 у справі №908/2702/21.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у ч. 5-7 ст. 129 ГПК України.
Водночас таке застосовування не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.01.2023 у справі №908/2702/21.
Також відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, повинен враховувати, що:
- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22);
- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15-ц);
- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15-ц).
Ті самі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22, у додаткових постановах Верховного Суду від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, та у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду необхідно дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).
18. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про часткову необґрунтованість заяви представника позивача про стягнення з відповідача суми 20400,00 грн витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду даної справи судом першої інстанції, що вбачається з такого.
Так, як було вказано вище, за змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
При цьому, втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам.
В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в статті 43 Конституції (Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду).
Відтак, суд вважає підставними і такими, що відповідають участі представника позивача у розгляді справи витрати ТОВ «»ФК «ФБЗ» на оплату послуг адвоката в загальній сумі 5400 грн щодо представництва інтересів клієнта (позивача) у судових засіданнях у справі у Господарському суді Закарпатської області в режимі відеоконференції, призначених на 07.04.2026 о 15:20 год у справі №907/168/26 – в сумі 250,00 грн за 5 хв; на 07.05.2026 о 17:00 год у справі №907/168/26 – у сумі 2150,00 грн за 43 хв та на 08.06.2026 о 14:00 год – 3000,00 грн за 1 годину. Такі відомості щодо участі представника позивача у вказаних судових засіданнях відповідають протоколам судового засідання в режимі відеоконференції у справі від 07.04.2026, 07.05.2026 та від 08.06.2026.
Щодо заперечень відповідача з приводу відшкодування коштів на оплату послуг позивача з представництва його інтересів у судовому засіданні 07.04.2026 тривалістю 5 хвилин (оціненої у 250 грн), то суд зазначає, що з протоколу судового засідання в режимі відеоконференції від 07.04.2026 вбачається, що судове засідання розпочиналося за участі представника первісного позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солюшинс фактор». Надалі у протоколі судового засідання від 07.04.2026 о 15:35:52 вказано, що Паюнова Н.А. підтримала заяву ТОВ «ФК «ФБЗ» про заміну позивача його правонаступником, а, отже, доводи позивача про участь Паюнової Н.А. у судовому засіданні 07.04.2026, призначеному на 15:20 впродовж 5 хвилин саме як представника ТОВ «ФК «ФБЗ» підтверджено фактичними обставинами, враховуючи, що Паюнова Н.А. на підтвердження своїх повноважень як представника ТОВ «ФК «ФБЗ» до заяви про заміну позивача його правонаступником від 31.03.2026 долучила ордер серії АН №1945930 від 30.03.2026.
Щодо доводів позивача про стягнення з відповідача витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ» на подачу заяви від 31.03.2026 про заміну позивача його правонаступником, заяв від 23.04.2026 і від 01.06.2026 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів) у загальній сумі 9000 грн, суд, крім наведених вище положень процесуального закону, також враховує таке.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону). 
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і, навпаки, підставою для виплати гонорару, визначеного у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (пункти 130, 131 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
Отже, погодинна форма обчислення гонорару адвоката базується на погодинній ставці надання послуг адвокатом, помноженій на кількість часу, витраченого адвокатом на надання послуг.
Сторона, яка претендує на відшкодування витрат на правничу допомогу, зобов`язана надати належні та допустимі докази, що підтверджують фактично виконані роботи (надані послуги). При погодинній формі обчислення гонорару обсяг виконаних робіт та наданих послуг повинен включати детальний опис робіт (наданих послуг) та розрахунок часу, витраченого адвокатом (пункт 16 додаткової постанови Верховного Суду від 04.03.2026 у справі № 359/8573/20).
Верховний Суд неодноразово, зокрема, у додатковій постанові від 28 квітня 2026 року в справі № 907/248/25 вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Отже, враховуючи умови договору та додаткової угоди, часу необхідного, на переконання суду, для складання та подачу до Господарського суду Закарпатської області в межах справи №907/168/26 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ» заяви від 31.03.2026 про заміну позивача його правонаступником, заяв від 23.04.2026 і від 01.06.2026 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів), суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача 6850 грн, з яких: 3850 грн – на складання заяви про заміну позивача його правонаступником та по 1500 грн – на складання заяв від 23.04.2026 і від 01.06.2026 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів). При визначенні вказаних сум коштів для їх стягнення з відповідача суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, врахувавши, що за встановлених обставин справи, зазначені витрати у визначеному судом розмірі були фактичними і неминучими, а їх вказаний розмір у загальній сумі 6850 грн на складання таких процесуальних заяв – обґрунтованим.
19. Водночас, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат позивача на складання заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу, оцінені в 6000,00 грн за 2 години роботи. Суд враховує правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 02.02.2024 у справі №910/9714/22. Згідно з цією правовою позицією, формування заяви про розподіл судових витрат та укладення внутрішніх актів між адвокатом і клієнтом є процесуальною дією, спрямованою виключно на реалізацію права сторони на компенсацію своїх витрат. Ця дія безпосередньо не пов`язана із захистом порушених прав клієнта у відносинах із відповідачем, не є етапом розгляду спору по суті, а тому витрати на складання такої заяви та формування детального опису не підлягають стягненню з протилежної сторони.
Зокрема, у постанові від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду погодився з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №914/1564/20 та у додаткових постановах від 20.09.2023 у справі №922/838/22, від 14.09.2023 у справі №911/3076/21, від 06.09.2023 у справі №914/131/22, від 30.08.2023 у справі №911/3586/21, від 25.07.2023 у справі №914/4092/21, від 07.02.2023 у справі №922/4022/20, від 23.08.2022 у справі №909/328/18, від 05.07.2022 у справі №910/10507/21 щодо застосування статей 123, 126 ГПК України, про те, що заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.
20. Відтак, суд вбачає підстави для часткового задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ» про відшкодування витрат на правничу допомогу від 12.06.2026 та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ» 12250,00 на відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу. 
Щодо доводів відповідача, наведених у клопотанні про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, щодо неспівмірності зазначених позивачем витрат на правову допомогу суд зазначає таке.
Як було вказано вище та передбачено ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
А відтак, на переконання суду, визначені судом до стягнення з відповідача витрати позивача на правову допомогу в загальній сумі 12250 грн, є співмірними із складністю справи та обсягом наданих представником позивача послуг та часом, які ним витрачено на надання таких послуг, а також ціною позову про стягнення з відповідача 10002942,30 грн.
21. Отже, з огляду на вищенаведене, враховуючи положення ст. ст. 126 і 129 ГПК України, врахувавши подане клопотання відповідачем про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами; оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених витрат; виходячи із критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості, пов`язаності витрат з розглядом справи та пропорційності до предмета спору; суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ» 12250,00 на відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу. Суд вважає, що така сума відшкодування витрат на правову допомогу є співмірною із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на їх виконання та ціною позову.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 42, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 123, 126, 129, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Заяву представника позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ») – адвоката Паюнової Н.А. про відшкодування витрат на правничу допомогу від 12.06.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/5792/26 від 12.06.2026) - задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» (код ЄДРПОУ – 44833129, місцезнаходження – 90550, Закарпатська область, Тячівський район, село Теребля, вулиця Центральна, будинок 100) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД БОРГОВИХ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ» (код ЄДРПОУ – 35379567, місцезнаходження – 01021, місто Київ, вулиця Мечникова, будинок 18, офіс 3) 12250,00 (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят гривень 00 копійок) на відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу.
В іншій частині заявленої позивачем до стягнення суми судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
На підставі статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду, згідно з частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.
Повне рішення складене 06.07.2026.

Суддя С.В.Сисин