Іванівський районний суд Одеської області    

Іванівський районний суд Одеської області

Справа № 499/1485/25 
Провадження № 3/499/7/26 
П О С Т А Н О В А
Іменем України
28 квітня 2026 року селище Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І. В., за участі секретаря судових засідань Дібрової О. І., у режимі відеоконференції: захисника Васильця В. В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:
До Іванівського районного суду Одеської області від ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 521877 від 24.11.2025 року)
Так, ОСОБА_1 23.11.2025 року о 22:55 год. за адресою: вул. Центральна, буд. 81, с-ще Іванівка Березівського району Одеської області, керував транспортним засобом – автомобілем «Volkswagen Golf» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія проводився із застосуванням спеціального технічного приладу – газоаналізатору «Drager Alcotest 6820», результат якого виявився 2,08 проміле, тест № 426, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 вину не визнав. Показав суду, що в той вечір посварився з дружиною та приїхав у райвідділ аби працівники поліції доставили його до РТЦК аби він знову пішов служити, так як до цього два роки був у зоні бойових дій. До поліції приїхав бо РТЦК змінювали своє місцезнаходження і він не знав точно де вони зараз. Вказує, що не вживав алкогольні напої за кермом. Вийшов з машини, підійшов до відділу, там стояла поліцейська, яка повідомила йому, що патруль на виклику десь у Знам`янці і треба зачекати. Далі сів знову в машину та почав вживати коньяк у транспортному засобі, машина після цього нікуди не рухалась. Як приїхали працівники поліції то одразу вказали, що ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та запропонували продути «Драгер» або поїхати до лікаря. ОСОБА_1 погодився поїхати до лікаря у м. Одеса, однак по дорозі вказав, що недоцільно палити паливо і продує «Драгер» у відділку. Пройшовши тест, поліцейські склали на особу протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, хоча за кермом він не був, зупинки транспортного засобу не було. З моменту зупинки транспортного засобу та приїзду працівників поліції пройшло не менше двох годин.
Захисник Василець В. В. зауважив, що на відеоспостереженні видно як ОСОБА_1 вживає алкогольні напої вже після зупинки транспортного засобу. Працівники поліції декілька разів проходять біля особи, що ймовірно скоїла правопорушення, однак нічого не роблять протягом тривалого часу не зрозуміло чому. Просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки не підтверджено доказами керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а до показів поліцейської відноситься критично, так як було скасовано інститут понятих та запроваджено відеофіксацію.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суддя доходить до такого висновку.
Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ч.1 ст.130 КУпАП вбачається, що відповідальність за вказаною статтею передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.1.3. та п.1.4 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пункт 2.9а ПДР України встановлює, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, повністю підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 521877 від 24.11.2025 року, який складений уповноваженою на те особою із заповненням необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та в якому зафіксовано суть адміністративного правопорушення, описано установлені обставини.
- відеозаписами, долученими до матеріалів справи, на яких зафіксовано обставини вчиненого адміністративного правопорушення, підтверджені суть правопорушення та описані установлені обставини у протоколі про адміністративне правопорушення. Так, з відеозаписів вбачається, що транспортний засіб «Volkswagen Golf» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 » під`їжджає до поліцейського відділу та до автомобілю одразу підходить черговий поліцейський. Через декілька хвилин спілкування водія та поліцейського відкриваються водійські двері та з автомобіля виходить ОСОБА_1 . Інші особи з автомобіля не виходять. Такі обставини свідчать про керування ОСОБА_1 транспортним засобом та спростовують його заперечення проти них. При цьому ж, впродовж відеозапису ОСОБА_1 неодноразово повторює «сам приїхав до вас», не конкретизуючи хто був водієм транспортного засобу, відповідаючи, що не пам`ятає хто був за кермом, що тільки підтверджує зміну особою, що притягається до адміністративної відповідальності, обставин справи в межах стратегії захисту, враховуючи що інших осіб в транспортному засобі не було. Повідомлення про те, що він «їхав» із конкретною метою, логічно й однозначно вказує на перебування за кермом транспортного засобу та здійснення руху до моменту зупинки. Більше того, ці пояснення були надані безпосередньо на місці події, у процесі первинного спілкування з працівниками поліції, що підвищує їх доказову цінність. Вони не є результатом позиції захисту, а відображають фактичні обставини, які особа повідомила одразу після зупинки транспортного засобу.
Надалі приблизно через 30 хвилин після зупинки транспортного засобу приїздить патрульна поліція та заходить до поліцейського відділу. Ще за 10 хвилин після помітно як ОСОБА_1 вживає якийсь напій з пластикової пляшки. Після чого через приблизно годину водію пропонується проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та він погоджується, однак спочатку тільки на огляд у лікаря, у зв`язку з чим поліцейські разом з особою вирушають до найближчого закладу охорони здоров`я до міста Одеси, однак по дорозі ОСОБА_1 вказує, що немає сенсу їхати, оскільки в них є камери, та він продує «Драгер» у відділі. За результатами проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» встановлений результат 2.08 проміле, з показами якого водій не погодився. 
- рапортом старшого інспектора-чергового чергової частини ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області від 23.11.2025 року, у якому черговий поліцейський вказує, що 23.11.2025 року о 22:40 год. до центрального входу адміністративної будівлі ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області заїхав автомобіль «Фольцваген Гольф» сірого кольору на великій швидкості та почав сигналити, підійшовши до автомобіля інспектор побачила водія з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, нестійка хода) у зв`язку з чим було викликано наряд СРПП для складання відповідних матеріалів.
- тестуванням приладу «Drager Alcotest 6820», тест № 426, за якими результат огляду на стан сп`яніння становить 2.08 проміле.
Також судом безпосередньо допитано свідків.
Так, свідок ОСОБА_2 (поліцейський, що склав протокол про адміністративне правопорушення) показав суду, що зупинки транспортного засобу не було, ОСОБА_1 самостійно прибув до відділення поліції, свідок був у складі СРПП, їх викликала чергова поліцейська Лук`янець Валентина, повідомила що ОСОБА_1 приїхав до відділення поліції на автомобілі «Volkswagen Golf» та має явні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, різкий запах з порожнини рота, після чого, прибувши, запропонували особі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Свідок ОСОБА_3 , яка була черговою поліцейською в той день, показала суду, що громадянин приїхав до відділу поліції, супроводжуючи приїзд голосним звуковим сигналом. Свідок одразу підійшла до машини, представилась та попросила документи. Водій автомобіля повідомив, що він ОСОБА_1 , посварився з дружиною, просив забрати його служити. За різким запахом алкоголю з порожнини рота та нечіткою мовою виявила ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та викликала працівників СРПП для складання відповідних матеріалів. Патрульні приїхали за 10 хв. Про те що трапилося склала рапорт на ім`я начальника відділення поліції.
Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 щодо вживання алкогольних напоїв після зупинки транспортного засобу, оскільки як свідчить досліджений судом відеозапис, до автомобіля «Volkswagen Golf» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 » після його повної зупинки самостійно підходить поліцейська, відчиняються водійські двері та між водієм та поліцейською відбувається діалог. З наявного в матеріалах справи рапорту від 23.11.2025 року вбачається, що цією поліцейською була старший інспектор-черговий чергової частини ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області, що була також допитана безпосередньо судом у судовому засіданні, яка й виявила явні ознаки алкогольного сп`яніння та викликала наряд патрульної поліції. Тобто, поліцейською було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння саме в момент одразу після зупинки транспортного засобу.
До того ж, невмотивованими та необґрунтованими постають доводи захисника щодо критичного відношення до показів свідка ОСОБА_3 , зокрема, не конкретизовано у чому проявляється незгода з показами поліцейської, не вказано яким обставинам справи вони суперечать та/або не відповідають.
Окрім того, щодо відсутності зупинки транспортного засобу працівниками поліції суддя вважає за необхідне відзначити, що із відеоматеріалів убачається наявність ситуації, за якою особа приїздить до поліцейського відділу. За таких умов втручання працівників поліції та перевірка обставин події відповідають їх повноваженням.
Таким чином, суддя приходить до висновку про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог 2.9.а ПДР України та про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При призначенні адміністративного стягнення суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи безальтернативність санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, суд застосовує до ОСОБА_1 стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП вбачається, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб .
Таким чином, відповідно до вимог ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з правопорушника в дохід держави підлягає 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.
Реквізити для сплати штрафу: по КБК 21081300 - "Адміністративний штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі); № рахунку: UA848999980313080149000015001; Отримувач: ГУК в Од.обл./ Одеська обл./ 21081300; ЄДРПОУ: 37607526; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); МФО: 899998.
Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК в Од.обл./смт Іванівка/22030101. ЄДРПОУ: 37607526. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП.). Рахунок отримувача: UA808999980313101206000015674. Код класифікації доходів бюджету: 22030101. МФО: 899998.
За приписами ч.4 ст. 308 КУпАП документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області.

  Суддя:	Ігор ПОГОРЄЛОВ