Справа № 367/1522/26
Провадження №3/367/559/2026

ПОСТАНОВА
Іменем України

23 квітня 2026 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кухленко Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 30 січня 2026 року, відповідно до якого 30.01.2026 року громадянин ОСОБА_1 не виконав рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 25.11.225 року №191/2, а саме не передав дітей матері ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 184 КУпАП.
В судове засіданні, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився. Через електронну пошту суду від представника ОСОБА_1 – адвоката Лисенка С.М. надіслано клопотання про доручення доказів та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне. В той день коли мала була зустріч дитини з мамою ОСОБА_2 , за графіком, син захворів. Зазначив, що надає медичні документи на підтвердження днів коли дитина хворіла, і по стану здоров`я не могла йти на зустріч. 
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У відповідності до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення має забезпечувати повне, всебічне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.
За умовами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 5 ст. 184 КУпАП відповідальність настає за невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Частиною 6 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною п`ятою цієї статті, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП.
Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення. Відповідно до цієї норми адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Тобто, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 184 КУпАП, полягає в невиконанні рішення органу опіки та піклування щодо встановлення порядку спілкування з дитиною тим з батьків, хто проживає окремо від неї. Це означає, що особа знає про рішення органу опіки та піклування, але навмисно або з необережності не вчиняє дій, які передбачені цим рішенням. 
Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Суд зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Разом з тим, враховуючи сукупність досліджених доказів, об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 не виконав рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради та не передав дитину матері, через погане самопочуття дитини.
Тому керуючись ст. 62 Конституції України, відповідно до якої всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, суд дійшов висновку, що даних, які б достовірно підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, а саме умислу немає, у зв`язку з чим, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 184 КУпАП слід закрити за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.
У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. керуючись ст. ст. 184, 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 40-1, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-
п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 184 КУпАП – закрити у зв`язку з відсутністю складу даного правопорушення в його діях.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання у 10-ти денний строк з дня вручення такої постанови апеляційної скарги.

Суддя:        Д.С. Кухленко