ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.05.2026  	Справа №607/8612/26 Провадження №1-кп/607/1440/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження №12026211040000221, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, неодруженого, освіта середня, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше несудженого, 
про обвинувачення за ч.1 ст.382 КК України,- 
встановив:
ОСОБА_4 15 серпня 2025 року в 18 год. 40 хв. у м.Тернополі по вул.Замкова, 6 керував автомобілем марки «Mitsubishi Pajero Wagon», р.н. НОМЕР_1 , де був зупинений працівниками управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції. Стосовно ОСОБА_4 було складено протоколи про адміністративні правопорушення передбачені ч.5 ст.126 КУпАП серії ЕПР1 №424283 та ч.1 ст.130 КУпАП від 15.08.2025 року серії ЕПР1 №424291. Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.09.2025 року, ЄУН - 607/17742/25, яка набрала законної сили 09.09.2025 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років.
Крім цього, 03.09.2025 року в 14 год. 22 хв. ОСОБА_4 керував автомобілем марки «Peugeot» 407, р.н. НОМЕР_2 та був зупинений працівниками Управління Патрульної Поліції Департаменту Патрульної Поліції в Тернопільській області. Стосовно нього було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП серії ЕПР1 №442402 від 03.09.2025 року. Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.09.2025 року у справі ЄУН - 607/19428/25, яка набрала законної сили 03.10.2025 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 6 років. Також, стосовно нього було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП серії ЕПР1 №442469 від 03.09.2025 року. Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.09.2025 року у справі ЄУН - 607/19476/25, яка набрала законної сили 03.10.2025 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. 
У ОСОБА_4 10.10.2025 року винник умисел не виконувати постанови суддів. Реалізуючи його, знаючи про те, що постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/17742/25, №607/19428/25, № 607/19476/25 його притягнуто до адміністративної відповідальності, маючи можливість виконувати їх ОСОБА_4 умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», усвідомлюючи, що протягом 5 років він зобов`язаний утриматися від керування транспортними засобами, з метою невиконання постанов суду 10.10.2025 року керував транспортним засобом. Зокрема, 10.10.2025 року близько 11:23 год. ОСОБА_4 умисно керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Pajero Wagon», р.н. НОМЕР_1 у м.Тернополі по пр.Злуки, 2Б, де був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР. Відносно ОСОБА_4 складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП від 10.10.2025 року серії ЕПР1 №479239 та протокол за ч.5 ст. 126 КУпАП від 10.10.2025 року серії ЕПР1 №479263. Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.10.2026 року у справі ЄУН - 607/21857/25, яка набрала законної сили 25.11.2025 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.5 ст. 126 та ч.2 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 5 років. На підставі ч.3 ст.30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами приєднано невідбуту частину стягнення за постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.08.2025 року у справі ЄУН - 607/17742/25 та до ОСОБА_4 остаточно застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 9 (дев`ять) років 11 (місяців) 14 (чотирнадцять) днів.
На запитання передбачені ст.348 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 надав відповіді: суть обвинувачення зрозуміла, вину визнає, не бажає надавати показання. 
В порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи, що учасники правильно розуміють зміст обставин, не мають сумнівів щодо добровільності їх позицій, а також їм роз`яснено про позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку і вони не заперечують, суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорюються. 
Визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини є належним і допустимим доказом його винуватості. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано правильно. 
За таких обставин суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України, тобто умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили. 
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік і те, що він раніше несуджений, а також, обставини, які пом`якшують покарання це визнання вини, щире каяття. 
Відповідно до ч.2 ст.66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Надання ОСОБА_4 допомоги Збройним Силам України в сумі 2500 грн., що підтверджено квитанцією №11 від 05 травня 2026 року, під час воєнного стану і тяжкого фінансового становища держави – дефіциту державного бюджету України, має важливе значення, тому суд визнає цю обставину такою, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 . Обставиною яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.
З метою виправлення ОСОБА_4 і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ч.1 ст.382 КК України у виді позбавлення волі. 
В контексті ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим та іншими особами. 
Враховуючи, особу винного і наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також правову позицію прокурора ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, суд прийшов до переконання, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. 
Отже, відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 необхідно звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк із покладенням відповідних обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Суд вважає, що із врахуванням особи ОСОБА_4 на нього доцільно додатково покласти обов`язок передбачений п.2 ч.3 ст.76 КК України
Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, Главами 28, 29, статями 392-395, 532, 535 КПК України, Розділом Х, ст.382 КК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст.75 КК України  ОСОБА_4  звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з випробуванням та встановити йому іспитовий строк - 1 (один) рік.
На  ОСОБА_4  покласти обов`язки передбачені п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Копію вироку вручити сторонам.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Головуючий суддя	ОСОБА_1