Справа № 710/132/26 Провадження № 2/710/355/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.05.2026 м. Шпола
Шполянський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого – судді Сивоконя С.С.,
за участі секретаря судового засідання – Шпиці О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк- Агро» про стягнення безпіджставно збережених коштів (орендної плати) та поверення земельної ділянки, 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
02.02.2026 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла згадана позовна заява, в якій позивач просить: усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні ним права користування та розпоряджання належним йому на праві власності майном, шляхом: повернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Маяк-Агро» земельної ділянки, площею 1,982 га, кадастровий номер 7125710100:02:001:0641 та скасування державної реєстрації права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Агро» на земельну ділянку, площею 1,982 га, кадастровий номер 7125710100:02:001:0641. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Агро» на користь ОСОБА_1 :- 37 227,06грн безпідставно збережених коштів в розмірі несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою;- 19661,90 грн інфляційних;- 4660,00 грн 3% річних.
Аргументи учасників сторін.
Позивач обґрунтовує свій позов наступним.
ОСОБА_1 , є власником земельної ділянки площею 1,982 га, кадастровий номер 7125710100:02:001:0641, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру Прав власності на нерухоме майно (додаю). Право власності на земельну ділянку набув 19.01.2021 на підставі Свідоцтва про право на спадщину. Водночас, з даного реєстру стало відомо про те, що вказаною земельною ділянкою на праві оренди користується відповідач – ТОВ «МАЯК-АГРО». Підставою права оренди вказано: договір оренди землі, серія та номер: 163, виданий 01.10.2008 та додатковий договір оренди від 01.07.2011 року. Враховуючи той факт, що договір оренди землі від 01.10.2008 року, додатковий договір від 01.07.2011 року та реєстрація права оренди 03.08.2017 року датовані у період часу вже після смерті зазначеного у договорі орендодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , означені правочини не могли бути вчинені спадкодавцем позивача, отже є неукладеними. Зважаючи на вказані обставини, було заявлено позов до Шполянського районного суду Черкаської області про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. У постанові від 13.11.2025 у справі №710/1532/24 (за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Маяк-Агро» про витребування земельної ділянки), Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що враховуючи той факт, що договір оренди землі від 01.10.2008 року, додатковий договір від 01.07.2011 року та реєстрація права оренди 03.08.2017 року датовані у період часу вже після смерті зазначеного у договорі орендодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , означені правочини не могли бути вчинені спадкодавцем позивача, отже є неукладеними . Водночас, апеляційний суд вказав, що у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, враховуючи постанову Черкаського апеляційного суду від 13.11.2025 у справі №710/1532/24 (за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Маяк-Агро»), той факт, що договір оренди землі від 01.10.2008 року, додатковий договір від 01.07.2011 року та реєстрація права оренди 03.08.2017 року датовані у період часу вже після смерті зазначеного у договорі орендодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , означені правочини не могли бути вчинені спадкодавцем позивача, отже є неукладеними . Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 року у справі 145/2047/16 звертала увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц. Наявність зареєстрованого речового права (права оренди) на належне позивачеві майно (земельну ділянку) перешкоджає позивачу як власнику вільному здійсненню користування і розпорядження цим майном. Відповідно до положень статті41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. На розвиток конституційних гарантій права власності нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України ) передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; при цьому власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (статті317 , 319 , 321 ЦК України ). Згідно з частиною першою статті15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Загальні способи захисту судом цивільних прав та інтересів визначені в статті16 ЦКУкраїни . Крім того, способи захисту прав на земельні ділянки визначені в статті152 Земельного кодексу України (далі ЗК України ), частина друга якої передбачає право власника земельної ділянки або землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Як виснувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц, правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки. Негаторний позов (стаття 391 ЦК України ) це вимога власника, який володіє річчю, про усунення перешкод у здійсненні користування і розпорядження нею. При цьому, слід врахувати, що відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, виникають із дня такої реєстрації. Відповідно до вимог ст.125 , 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» . Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону . У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону , на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. Таким чином, способами судового захисту порушених прав та інтересів особи, поміж інших, є судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав ухвалення судового рішення має обов`язково супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства. Таким чином, способом захисту інтересів позивача у спірних правовідносинах є пред`явлення негаторного позову про усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпорядження земельною ділянкою земельної ділянки, площею 1,982 га, кадастровий номер 7125710100:02:001:0641 шляхом її повернення позивачу ( ОСОБА_1 ), скасування державної реєстрації права оренди на спірну земельну ділянку. Щодо вимог про стягнення коштів, що користування земельною ділянкою. Згідно зі ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України , власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків. Частиною 1 статті 93 України і статтею 125 Земельного Кодексу передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Частинами 1 та 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Для кондикційних зобов`язань важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (ст. 1212-1214 ЦК України ). Зазначений правовий висновок відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постановах: від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), від 04.12.2019 у справі №917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) та висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 201/2956/19 (провадження № 61-2105св20) У спорах про стягнення грошових коштів за користування земельною ділянкою до моменту оформлення особою права користування такою земельною ділянкою власник має право на отримання безпідставно збережених грошових коштів у порядку ст. 1212 ЦКУкраїни . Тобто в такому разі суд виходить з того, що фактичний користувач земельної ділянки без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе грошові кошти, які мав заплатити за користування нею, отже, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц та від 20.09.2018 у справі № 925/230/17). У даному випадку, відповідач відкрито, без будь-якої підстави користується земельною ділянкою, не сплачуючи при цьому орендної плати, тому до спірних правовідносин застосуванню підлягає ст. 1212 ЦК України . У п. 289.1 ст. 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, і не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (п. 288.5 ст.288 ПК України ). У даному випадку мною здійснено нарахування орендної плати у розмірі 10% від нормативно-грошової оцінки. Таким чином, оскільки Відповідач зберіг у себе за рахунок Позивача без достатньої правової підстави грошові кошти у вигляді неоплаченої орендної плати, він зобов`язаний повернути Позивачу неодержану орендну плату у розмірі 37 227,06 грн (за період з 19.10.2021 по 20.12.2025). Не повернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення ЄСПЛ у справах "Брумареску проти Румунії" (п. 74), "Пономарьов проти України" (п. 43), "Агрокомплекс проти України" (п. 166). Окрім того, згідно ч. 2 ст. 1214 Цивільного кодексу України: «У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).», відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, відповідач зобов`язанний повернути Позивачу грошові кошти у розмірі несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою площею 1,982 га, кадастровий номер 7125710100:02:001:0641 з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та грошові кошти у розмірі несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою площею з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Розрахунок розміру інфляційних втрат та трьох процентів річних на суму збитків/неодержаного доходу Позивача додається. Таким чином, Відповідач зобов`язаний повернути Позивачу грошові кошти у розмірі 61548,96 грн., з яких 37227,06 грн. сума грошових коштів безпідставно збережених Відповідачем, 19661,90 грн. інфляційні втрати, 4660,00 грн. - три проценти річних. Щодо здійсненого розрахунку слід зазначити таке. Відповідно до п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. ). Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру (ч. 3 ст. 23 Закону України від 11.12.2003 № 1378-IV «Про оцінку земель» Згідно п. 20 Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 №1147 , дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою, що подається в електронній або паперовій формі, як витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок оформляється і видається автоматично в електронній формі з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру. У разі відсутності в Державному земельному кадастрі відомостей про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, що унеможливлює автоматичну видачу витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок із використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру, такий витяг оформляється протягом трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви із наявної технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок за підписом працівника відповідного територіального органу Держгеокадастру, до посадових обов`язків якого належить надання зазначених витягів. Відповідно до підпункту 45 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань здійснює ведення та адміністрування Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку. Враховуючи викладене, єдиним документом, який підтверджує нормативну грошову оцінку відповідної земельної ділянки є витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, який формується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру. Жодна інша організація або особа не наділена повноваженнями на визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок та видачу відповідних документів. Для проведення розрахунку безпідставно збережених коштів позивачем було застосовано витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки №НВ-9988572482025, сформований 06.12.2025року, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 89228,29грн. Крім того, щодо періоду здійсненого розрахунку (з 19.10.2021 по 20.12.2025) хочу зазначити, що Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Водночас, відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначеніст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" визначено, що з 12.03.2020 до 03.04.2020 на усій території України установлено карантин. У подальшому відповідними постановами Кабінету Міністрів України карантин продовжувався на усій території України. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 з 24 год. 00 хв. 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відмінено. Таким чином, карантин в Україні було встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023, а тому перебіг позовної давності з 12.03.2020 продовжився на строк дії карантину. Крім того, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. 24.02.2022 Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Відповідними указами Президента України продовжено строк дії воєнного стану, який триває з 24.02.2022 до теперішнього часу. З огляду на викладене, строки позовної давності у даній справі не застосовуються. На підставі викладеного просить суд задовольнити позовні вимоги.
Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 05.02.2026 відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 16.03.2026 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача до суду не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позщовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача до суду не з`явився, про час та дату розгляду справи був сповіщений у спосіб передбачений чинним законодавством.
Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заходи забезпечення позову не застосовувались.
Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом.
Судом встановлено.
ОСОБА_1 , є власником земельної ділянки площею 1,982 га, кадастровий номер 7125710100:02:001:0641, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру Прав власності на нерухоме майно (додаю).
Право власності на земельну ділянку набув 19.01.2021 на підставі Свідоцтва про право на спадщину.
У постанові від 13.11.2025 у справі №710/1532/24 (за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Маяк-Агро» про витребування земельної ділянки), Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що враховуючи той факт, що договір оренди землі від 01.10.2008 року, додатковий договір від 01.07.2011 року та реєстрація права оренди 03.08.2017 року датовані у період часу вже після смерті зазначеного у договорі орендодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , означені правочини не могли бути вчинені спадкодавцем позивача, отже є неукладеними . Водночас, апеляційний суд вказав, що у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна № інформаційної довідки : 395168182 від 17.09.2024, сформованої Чепур Тетяною Олексіївною, виконавчий комітет Лип`янської сільської ради, земельна ділянка кадастровий номер 7125710100:02:001:0641, площею 1,982 га, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві приватної власності належить ОСОБА_1 . Дата державної реєстрації 19.10.2021, документи подані для реєстрації права власності – свідоцтво про право на спадщину, за законом, серія та номер: 1527, виданий 19.10.2021, видавник: Шполянська державна нотаріальна контора Черкаської області, номер відомостей про речове право : 44513519, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 2481283171020. Державний реєстратор – Курінний Віктор Васильович, Шполянська державна нотаріальна контора, Звенигородський районний нотаріальний округ . Номер запису про інше речове право : 44513762; дата державної реєстрації: 03.08.2017; державний реєстратор – Курінний Віктор Васильович, Шполянська державна нотаріальна контора, Звенигородський районний нотаріальний округ; документи подані для державної реєстрації: договір оренди землі, серія та номер: 163, виданий 01.10.2008, видавник: сторони правочину; додатковий договір до договору оренди землі, серія та номер: б/н виданий 01.07.2011, видавник сторони правочину. Вид іншого речового права – право оренди земельної ділянки. Строк дії – 10(десять) років з моменту державної реєстрації. Орендар : Товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк –Агро»; Орендодавець: Ветушко Петро Олексійович. Номер запису про інше речове право: 21777990 (спеціальний розділ). Дата, час державної реєстрації: 03.08.2017, державний реєстратор : Сокоренко Вікторія Миколаївна, Комунальне підприємство «Реєстр –Плюс» Черкаська область. Документи подані для державної реєстрації: договір оренди землі, серія та номер: 163, виданий 01.10.2008, видавник: сторони правочину; додатковий договір до договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 01.07.2011, видавник: сторони правочину. Виді іншого речового права – право оренди земельної ділянки. Строк дії: 10 років з моменту державної реєстрації. Відомості про суб`єкта іншого речового права: орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк –Агро», Орендодавець : Ветушко Любов Андріївна. Відомості про реєстрацію до поновлення/ перенесення: Державний реєстр земель, реєстраційний номер іншого речового права: 71257000400986, 01.08.2011, земельна ділянка 1,9820 га. Інше речове право погашено -19.10.2021. Підстава: перенесення до відкритого розділу свідоцтво про право на спадщину, за законом, серія та номер: 1527, виданий 19.10.2021, видавник: Шполянська державна нотаріальна контора, Звенигородський районний нотаріальний округ, Черкаська область, номер рішення: 60990644.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
В силу ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст. 90 ЗК України право передавати земельну ділянку в оренду належить власнику. Згідно ч. 4 ст. 14 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем, який укладається в письмовій формі.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, як припинення дії, яка порушує право, так і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до частини першої статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Наявність зареєстрованого речового права (права оренди) на належне позивачеві майно (земельну ділянку) перешкоджає позивачу як власнику вільному здійсненню користування і розпорядження цим майном.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц, виснувала, правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки.
Способом захисту інтересів позивача у спірних правовідносинах є пред`явлення негаторного позову про усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпорядження земельною ділянкою земельної ділянки, площею 1,982 га, кадастровий номер 7125710100:02:001:0641 шляхом її повернення позивачу ( ОСОБА_1 ), скасування державної реєстрації права оренди на спірну земельну ділянку.
Згідно зі ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України , власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків. Частиною 1 статті 93 України і статтею 125 Земельного Кодексу передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Частинами 1 та 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
У спорах про стягнення грошових коштів за користування земельною ділянкою до моменту оформлення особою права користування такою земельною ділянкою власник має право на отримання безпідставно збережених грошових коштів у порядку ст. 1212 ЦКУкраїни . Тобто в такому разі суд виходить з того, що фактичний користувач земельної ділянки без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе грошові кошти, які мав заплатити за користування нею, отже, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.
У п. 289.1 ст. 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, і не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (п. 288.5 ст.288 ПК України ).
Позивачем здійснено нарахування орендної плати у розмірі 10% від нормативно-грошової оцінки, що становить 37 227,06 грн. (за період з 19.10.2021 по 20.12.2025)
Також позивачем визначено 19661,90 грн. інфляційні втрати та 4660,00 грн. - три проценти річних відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Керуючись ст.ст. 10, 13, 77, 80, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 25, 203, 204, 205, 207, 215, 257, 317, 391 ЦК України, ст. 14 Закону України "Про оренду землі",ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у здійсненні ним права користування та розпоряджання належним йому на праві власності майном, шляхом: повернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Маяк-Агро» (20603, Черкаська обл., Звенигородський р-н, місто Шпола, вул.Добровольців, будинок 63-А, код ЄДРПОУ 32447157) земельної ділянки, площею 1,982 га, кадастровий номер 7125710100:02:001:0641 та скасування державної реєстрації права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Агро» (20603, Черкаська обл., Звенигородський р-н, місто Шпола, вул.Добровольців, будинок 63-А, код ЄДРПОУ 32447157) на земельну ділянку , площею 1,982 га, кадастровий номер 7125710100:02:001:0641.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Агро» (20603, Черкаська обл., Звенигородський р-н, місто Шпола, вул.Добровольців, будинок 63-А, код ЄДРПОУ 32447157) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ): - 37 227,06 грн (тридцять сім тисяч двісті двадцять сім грн 06 коп) безпідставно збережених коштів в розмірі несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою; - 19661,90 грн (девятнадцять тисяч шістсот шістдесят одна гривня 90 коп.) інфляційних; - 4660,00 грн (чотири тисячі шістсот шістдесят гривень 00 коп) 3% річних. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Агро» (20603, Черкаська обл., Звенигородський р-н, місто Шпола, вул.Добровольців, будинок 63-А, код ЄДРПОУ 32447157) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ): витрати по сплаті судового збору у сумі 2662,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Шполянського
районного суду С.С. Сивокінь