Справа 521/5873/26
Номер провадження 3/521/2345/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 червня 2026 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси Маркарова С.В.,
розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 
проживаючого: 
АДРЕСА_1 

за ч.1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №633985 від 07.04.2026 ОСОБА_2 , керуючи 06.04.2026 автомобілем марки MERSEDES-BENZ VITO по вул.Краснова, 1В в м.Одесі, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, відмовився. 
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ 10.10.2001 №1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції сама по собі є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Водій в судовому засіданні вину в прошенні ПДР не визнав, стверджуючи, що наркотичні засоби не вживає, погодився пройти огляд, прибув до медичної установи, з фізіологічних причин не зміг здати сечу, після вживання додаткової кількості рідини огляд, однак, фактично не продовжений. 
Розгляд справи завершений 18.06.2026, проголошення постанови призначено судом на 25.06.2026. 
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи. 
Практика ЄСПЛ, зокрема і щодо рішень проти України надає підстави для віднесення передбачених КУпАП адміністративних правопорушень до категорії кримінальних у розумінні Конвенції.
Це в свою чергу дає особі додаткові гарантії передбачені ст. 6 Конвенції, як то право на правову допомогу, презумпція невинуватості, розгляд справи судом встановленим законом, тощо. 
З урахуванням зазначеного під час розгляду справ про адміністративні правопорушення є всі підстави для застосування принципів викладених у Конвенції та врахуванні практики ЄСПЛ.
Так, принципами адміністративної відповідальності є загальні засади юридичної відповідальності, закріплені Конституцією України, принципи адміністративної відповідальності, закріплені в КУпАП та інших нормативно-правових актах, а так само принципи, що закріплені міжнародними договорами, зокрема і ті, що стосуються кримінального провадження, зокрема, принцип справедливості; гуманізму; верховенства права, правової визначеності підстав, наслідків, відповідальності; законності; права на справедливий суд; невідворотності відповідальності; рівності усіх перед законом та судом; однакового підходу до осіб, які вчинили однакове правопорушення; індивідуального характеру юридичної відповідальності; презумпції невинуватості, неможливості притягнення до юридичної відповідальності двічі за одне і те саме правопорушення; недопустимості притягнення до юридичної відповідальності за діяння, яке на час вчинення не визнавалося законом як правопорушення.
З наданого патрульною поліцією відеозапису фіксації подій інкримінуємого водію правопорушення вбачається, що такий запис не є безперервним, частково містить тільки звук без відео, нагрудний відеореєстратор залишався в автомобілі патрульної поліції.
Підставою зупинки водія стала перевірка наявності страховки (ОСЦПВ), що не є законною підставою для зупинки автомобілю, передбаченою ст. ст. 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію». 
Водій відразу повідомив працівників патрульної поліції, що наркотичні засоби не вживає, прибув до медичної установи, погодився пройти огляд, виконував всі вказівки лікаря, намагався пройти огляд, з фізіологічних причин не зміг здати сечу. 
За згодою лікаря водію наданий додатковий час для вживання рідини.
Водій разом із працівниками патрульної поліції залишили місце медичної установи, водій придбав питну воду. 
Після здійснення таких дій водій не був доставлений працівниками патрульної поліції до медичної установи, продовження огляду поліцією разом із медичною установою фактично не забезпечено, а фізична неможливість здати сечу безпідставно прирівняна патрульною поліцією до свідомої відмови водія від проходження огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. 
Дій, спрямованих на ухилення водія від огляду з відеозапису не вбачається. 
При цьому, відповідно Наказу МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд мав бути продовжений та водію, в тому числі, мали бути запропоновані альтернативні варіанти здачі біологічного матеріалу, визначені пунктами 12, 13 Інструкції. 
Так, порядок складання адміністративних матеріалів із додержанням Законів України «Про дорожній рух», «Про національну поліцію», КУпАП, Наказу МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», ПКМУ від 17.12.2008 № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 6.11.2015 патрульної поліцією не дотриманий. 
При вирішенні справи суд враховує також практику Європейського суду з прав людини, зокрема такі рішення як «Надточій проти України», «Гурепка проти України», «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини», «Лавенте проти Латвії», в яких суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення має бути забезпечений принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що є результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.
Так, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Встановлене узгоджується із статтею 62 Конституції України.
Враховуючи викладене, провадження в справі в порядку п.3 ч.1 ст.284 КУпАП за наявністю обставини, передбаченої п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягаю закриттю. 

Керуючись п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 статті 130 КУпАП (протокол серії ЕПР1 №633985) за відсутності події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м.Одеси. 

Суддя Світлана МАРКАРОВА