Справа № 756/9230/24
Провадження № 2/761/2077/2026
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді: Савицького О.А.,
при секретарі: Дибань А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альте Комфорт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:
25 липня 2024 року ТОВ «Альте Комфорт» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Свої вимоги обгрунтовує тим, що є управителем багатоквартирного будинку з підземним паркінгом по АДРЕСА_1 (ЖК «Concordia») . Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 у вказаному будинку та, відповідно, споживачем житлово-комунальних послуг. Позивач зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язків щодо оплати послуг за особовим рахунком № НОМЕР_1 квартири АДРЕСА_2 утворилась заборгованість. Початкова сума боргу, зазначена в позовній заяві, становила 68 866,15 грн. Після відкриття провадження у справі Відповідач частково погасив заборгованість, здійснивши платежі у сумі 45787,71 грн. та 5,13 грн., а тому позивач зменшив позовні вимоги до 23073,31 грн. основного боргу. Крім того, Позивач просить стягнути: інфляційні втрати в розмірі 7 423,25 грн.; 3% річних у розмірі 2 762,40 грн.; пеню в розмірі 3 222,02 грн. Також просить покласти на Відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу. Відповідач позов заперечував та у наданих письмових поясненнях вказав на незрозумілість підстав нарахування окремих складових заборгованості, зокрема щодо послуги «Відшкодування витрат на придбання природного газу та супутніх витрат МЗК», а також щодо правомірності включення до рахунків плати за послуги охорони, обслуговування системи відеоспостереження та шлагбаума за відсутності відповідного договору.
Ухвалою від 24.02.2025 передано справу за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.
14.04.2025 позовну заяву розподілено у провадження судді Савицького О.А.
Ухвалою від 16.04.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, повідомлялися про розгляд справи належним чином. Представник відповідача надав до суду письмові пояснення з приводу заявлених вимог, що були приєднані судом до матеріалів справи, в яких останній заперечив проти задоволення позову. З урахуванням викладеного суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторони відповідача.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Перевіряючи обставини справи встановлено, що ТОВ «АЛЬТЕ Комфорт» - є управителем багатоквартирного будинку з підземним паркінгом по АДРЕСА_1 : клубного будинку в ЖК «Concordia» закритого типу з власною котельнею надає належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та відповідно забезпечує належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб споживачів житлово-комунальних послуг (надає належні житлово-комунальні послуг) відповідно до Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги».
Судом встановлено, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.
20 квітня 2021 року між сторонами укладено Договір приєднання №К45/28 до Договору №1 від 25 січня 2021 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (далі - Договір приєднання). Відповідно до умов Договору приєднання Споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані послуги та відшкодовувати витрати Управителя у розмірі та порядку, встановленому договором та чинним законодавством України.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», за рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю.
Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 р. № 417-VIII (далі по тексту - Закон України № 417-VIII), співвласники зобов`язані: виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Відповідно до ст. 12 Закону України № 417-VIII, Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком..
Відповідно до підпункту 2 пункту 4.2 Розділу 4 Договору приєднання «Споживач та/або Співвласник зобов`язаний своєчасно оплачувати Послуги та здійснювати відповідне відшкодування витрат Управителя у розмірі та порядку, встановленому цим та іншими Договорами та чинним законодавством України».
Також пунктом 3.6. та 3.7. визначено, що «Плата за Послуги, що надаються за цим Договором, нараховується Управителем до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим у вигляді платіжного рахунка, та сплачується Співвласниками щомісячно не пізніше 20 (двадцятого) числа кожного місяця, що слідує за розрахунковим….. В разі прострочення Споживачем та/або Співвласником оплати за Послуги Управитель має право застосувати санкції відповідно до даного Договору та чинного законодавства України.» «Споживач та/або Співвласник зобов`язується щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, здійснювати оплату за приладами обліку електроенергії, приладами обліку теплопостачання, холодного та гарячого водопостачання.»
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.25 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою КМУ від 01.06.2011 № 869, вартість послуг охорони, утримання систем відеоспостереження та шлагбаума визначається виключно на підставі укладеного між сторонами договору. Додаток 2.1 Договору приєднання №К45/28 до Договору №1 від 25 січня 2021 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком передбачає, що вартість контролю доступу на територію будинку становить 12,64 грн/кв. м. 
Щодо відшкодування витрат на придбання природного газу та супутніх витрат МЗК, суд встановив наступне.
Позивачем наданими доказами доведено факт надання послуг мешканцям будинку, а саме копій договорів управителя з постачальником газу та Оператором ГРМ (транспортування), накази про встановлення плати за відшкодування витрат на придбання природного газу та супутніх витрат МЗК. Обґрунтованість розрахунку: Калькуляції, показники будинкових витрат газу, формула розмежування щодо послуг теплопостачання та витрат природного газу. Факт нарахування та інформування: копії надісланих боржнику рахунків, претензій. 
Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання у багатоквартирних будинках здійснюється за рахунок співвласників такого багатоквартирного будинку.
Стаття 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачає, що Співвласники зобов`язані брати участь у витратах на утримання спільного майна (МЗК) пропорційно до своєї частки (площі квартири). Відсутність договору не є підставою для відмови від оплати.
Стаття 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично надавалися.
Договір приєднання містить визначення будинку, а саме «житловий будинок з підземним паркінгом та даховою котельнею з об`єктами інфраструктури для обслуговування населення розташований за поштовою адресою: АДРЕСА_1 , який складається з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, й призначений для проживання або перебування людей; включає в себе житлові та/або нежитлові приміщення, внутрішні інженерні мережі, місця загального користування, прибудинкову територію, дахову котельну». Таким чином, суд вважає, що Позивачем було доведено наявність дахової котельні, витрат на придбання природного газу та супутніх витрат.
Суд встановив, що станом на дату подачі позовної заяви 10.07.2024 основна заборгованість Відповідача складала 68866,15 грн. Після відкриття провадження, на підставі платіжних інструкцій від 04.11.2024 Відповідачем здійснено часткові оплати на загальну суму 45792,84 грн., у зв`язку з чим Позивач зменшив розмір позовних вимог в частині основного боргу, розрахованого станом на 10.07.2024 року до 23073,31 грн.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є вірним, відповідає фактичним обставинам справи, оскільки будь-яких інших розрахунків заборгованості матеріали справи не містять. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є письмовим доказом, який відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст. 12, 13 ЦПК України, а також не надано альтернативного розрахунку. Відповідач заперечень стосовно часткової оплати наданих послуг не надав.
Згідно з п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. № 2189-VIII (далі по тексту - Закон № 2189-VIII), споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону № 2189-VIII передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.4 ст. 319, ч.1 ст. 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність укладеного договору між сторонами не є підставою для звільнення відповідача від сплати за житлово-комунальні послуги, що неодноразово було наголошено у висновках Верховного Суду в подібних правовідносинах.
Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що позивачем здійснювалось управління багатоквартирним будинком в якому знаходиться квартира відповідача в період за який нараховано борг.
Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За змістом положень наведених в п.9 ч.1 ст. 7, ст.ст. 27, 28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено порядок вирішення питань у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг та послуг з управління і право споживача викликати виконавця комунальних послуг (його представника), управителя для перевірки кількості та/або якості наданих послуг, за результатами яких складається акти-претензії.
Матеріали справи не містять даних, що між відповідачем та позивачем у встановленому законом порядку складалися акти-претензії у спірний період, як і відсутні докази виклику відповідачем представника Позивача для підписання акту-претензії чи необґрунтованої відмови у його підписанні, які б були відповідними доказами неналежного надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком, або докази відмови від надання позивачем послуг.
Отже, обставини неналежного виконання чи невиконання позивачем обов`язків по утриманню будинку та прибудинкової території у спірний період, які за законом мають бути підтверджені відповідними актами-претензіями, відповідачем не доведені.
Судом не встановлено задокументованого у передбаченому законом порядку факту не надання відповідачу послуг Позивачем по утриманню будинку за спірний період.
З огляду на зазначене, суд вважає що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами те, що позивачем не здійснювалось належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території, у відповідних обсягах та якості.
Жодних доказів того, що позивач неналежним чином надає житлово-комунальні послуги, відповідач не надає до суду, при цьому згідно ст. 89 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивачем на підтвердження обставин фактичного надання послуг у будинку, було надано копії відповідних договорів, актів звірки з контрагентами, наказ про затвердження штатного розкладу, матеріали справи містять звіти позивача по наданим за 2021-2024 роки послуги у будинку, що в сукупності підтверджує виконання позивачем зобов`язань по наданню у будинку житлово-комунальних послуг.
Факт надання Позивачем послуг з управління будинком підтверджується договорами з підрядними організаціями (технічне обслуговування ліфтів, вивезення твердих побутових відходів, аварійне обслуговування систем опалення та водопостачання, обслуговування систем протипожежного захисту, дератизація, дезінфекція тощо), актами виконаних робіт, оборотно-сальдовими відомостями по рахункам 92 та 703 за квітень 2021 - червень 2024 року, штатним розписом, а також іншими документами, що знаходяться в матеріалах справи.
Відповідно до приписів цивільного процесуального закону докази у процесі мають відповідати певним критеріям. Зокрема докази мають бути належними, тобто такими, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК), допустимими, тобто такими, що підтверджують певні обставини справи, які за законом не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 79 ЦПК), достовірними, тобто такими, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК) та достатніми, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 80 ЦПК).
Порядок оформлення претензій споживачів передбачено Законом України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема, за результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).
Відповідно до ч.6 ст. 27 вказаного Закону, у разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом.
Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем), як передбачено ч.7 ст. 27 вказаного Закону.
Отже, за змістом цих норм належними та допустимими, тобто такими, що підтверджують певні обставини справи, які за законом не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, доказами щодо ненадання (неналежного надання) послуг має бути відповідна претензія та відповідний акт-претензія, які відповідачем надані до суду не були.
Виниклі спірні правовідносини між позивачем і відповідачем регулюються нормами спеціального законодавства, зокрема нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», які чітко встановлюють прямий обов`язок споживача оплачувати надані та спожиті житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Послуги з управління багатоквартирним будинком за своєю правовою природою є такими, що не можуть бути повернуті в натурі, оскільки їх результат полягає у безперервному забезпеченні експлуатації будинку, утриманні спільного майна, організації комунальних процесів та забезпеченні належного стану об`єкта.
Тобто, закон прямо зобов`язує споживача відшкодувати вартість фактично отриманих послуг, якщо він ними користувався та повинен був за них сплачувати щомісячно.
Крім того, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Нарахування інфляційних втрат та 3% річних здійснюється відповідно до загальної позовної давності у три роки (ст. 257 ЦК України). 
Перевіривши поданий позивачем розрахунок, суд визнає обґрунтованими, розраховані станом на 10.07.2024, інфляційні втрати в розмірі 7 423,25 грн. та 3% річних у розмірі 2762,40 грн.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. 
Умовами п.5.6 Договору приєднання передбачено відповідну санкцію. Позовна давність для стягнення пені складає один рік відповідно до ст. 258 ЦК України. Виходячи з розрахунку наданого Позивачем, суд визнає обґрунтованою пеню, розраховану станом на 10.07.2024, в розмірі 3 222,02 грн.
Інші доводи сторін не впливають на вирішення даного спору. Статтею 12 ЦПК України, встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і у ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За таких умов, суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами за допомогою належних, достовірних, достатніх та допустимих доказів. Сторони самостійно визначають обсяг, зміст та достатність доказів, що надають до суду.
Виходячи із принципу диспозитивної цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, а також, враховуючи норми ст. 81 ЦПК України, якою встановлено обов`язок кожної сторони довести ті, обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Отже, оскільки судом встановлено, що позивач здійснював надання житлово-комунальних послуг відповідачу щодо утримання належної йому квартири, а останній отримував і користувався даними послугами, тому відповідно він був зобов`язаний здійснювати оплату за надані житлово-комунальні послуги.
Будь-яких доказів на підтвердження ненадання або неналежного надання позивачем житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача під час розгляду справи суду не надавалось.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України).
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Разом з позовною заявою позивачем було заявлено попередній розрахунок суми судових витрат у вигляді правничої допомоги у сумі 30000,00 грн, стягнення яких, зважаючи на тривалість розгляду справи, здійснене представником позивача адвокатом Сінчук С.В. представництво в суді та подані процесуальні документи, суд вважає належним та обґрунтованим частково, а саме у розмірі 15000,00 грн.
Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, то з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422,40 грн та понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 352 - 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ: 
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Альте Комфорт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альте Комфорт» 53903 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот три) гривні 38 копійок, з яких: 23073 (двадцять три тисячі сімдесят три) гривні 31 копійка - сума боргу; 7423 (сім тисяч чотириста двадцять три) гривні 25 копійок - інфляційні втрати; 2762 (дві тисячі сімсот шістдесят дві) гривні 40 копійок - 3 % річних; 3222 (три тисячі двісті двадцять дві) гривні 02 копійки. - пеня; 2422 (дві тисячі сімсот шістдесят дві) гривні 40 копійок - витрати по сплаті судового збору; 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок - витрати на правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: