Справа № 734/4993/25 	Головуючий у 1 інстанції Бузунко О. А. 	
Провадження № 33/4823/590/26 	  	
Категорія - частина 1 статті 130 КУпАП 	  	

Постанова 
іменем України

30 червня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Парфененко О. Я. розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Хайтова Павла Вячеславовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 травня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
встановив:
1. Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 травня 2026 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення: штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн судового збору.
Суд першої інстанції встановив, що 06 листопада 2025 року о 06 годині 12 хвилин, дорога М-01 СП Кіпті (Чернігівського району Чернігівської області), ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою приладу Драгер ARLM- 0316, проба позитивна – 0,47 проміле. З результатом водій згодився. В подальшому огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі у лікарем Козелецької ЛІЛ. Результат огляду – алкогольне сп`яніння, що підтверджується висновком №176. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.
2. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не погодився із судовим рішенням та подав апеляційну скаргу. Просив скасувати постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 травня 2026 року щодо ОСОБА_1 , провадження у справі закрити у зв`язку з недоведеністю обставин, на підставі яких особу притягнуто до адміністративної відповідальності.
Апеляційну скаргу захисник обґрунтував тим, що суд першої інстанції не забезпечив повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи. Оскаржувана постанова не відповідає вимогам законності та обґрунтованості оскільки містить істотні фактичні суперечності; не дає відповіді на принципові заперечення захисту; не розмежовує належним чином докази щодо огляду на місці та в медичному закладі; фактично підтверджує вину на підставі доказів, процесуальна чистота яких викликає обґрунтовані сумніви.
Доводи захисника зводяться до того, що оскаржувана постанова містить взаємовиключні висновки щодо ключової обставини справи: чи визнавав ОСОБА_1 результат огляду на місці чи заперечував його; суд не перевірив належним чином, яким саме технічним засобом проводився огляд; не оцінив надані лікарем документи про повірку іншого приладу, а не того, яким проводився первинний огляд; не дав належної оцінки допустимості та достатності відеозапису обставини адміністративного правопорушення.
3. Позиції учасників провадження.
Захисник апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на обставини та доводи, які викладені в апеляційній скарзі.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у судове засідання не з`явився.
4. Мотиви та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до статті 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.
Згідно зі статтею 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, виконав вимоги статті 280 КУпАП, повно з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Частина перша статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як слідує з матеріалів справи, стосовно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення від 06 листопада 2025 року серії ЕПР1 № 504810 за частиною першою статті 130 КУпАП, згідно з яким: 06 листопада 2025 року о 06 годині 12 хвилин, дорога М-01 СП Кіпті (Чернігівського району Чернігівської області), ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою приладу Драгер ARLM- 0316, проба позитивна – 0,47 проміле. З результатом ОСОБА_1 не погодився, у подальшому огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі у лікаря-нарколога Козелецького ЛІЛ. Результат огляду – алкогольне сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога № 176, чим порушив пункт 2.9. «а» Правил дорожнього руху.
Апеляційний суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою з дотриманням вимог статтей 254-256 КУпАП та містить усі необхідні для розгляду справи відомості, істотні недоліки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б тягли за собою визнання протоколу недопустимим доказом – відсутні, достовірність відомостей, які зазначені у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Так, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 504810 від 06 листопада 2025 року; чеком, роздрукованим на принтері до приладу для визначення стану алкогольного сп`яніння, у якому зазначено проміле, дата, час, серійний номер приладу: результат тесту 0,47 проміле, прилад Drager Alcotest 7510 № ARMA 0316; висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 176 від 06 листопада 2025 року, який надав лікар КНП «Козелецька лікарня інтенсивного лікування» Козелецької селищної ради, та у якому зазначено висновок про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння; актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 176 від 06 листопада 2025 року, складеним лікарем КНП «Козелецька лікарня інтенсивного лікування» Козелецької селищної ради, у якому зазначено висновок про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
Апеляційний суд відхиляє доводи захисника про те, що суд першої інстанції належним чином не перевірив, яким саме технічним засобом проводився огляд; не оцінив документи про повірку іншого приладу, а не того, яким проводився первинний огляд; не дав належної оцінки допустимості та достатності відеозапису обставини адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.
З матеріалів справи слідує, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, а також лікарем закладу охорони здоров`я.
За результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, встановлено, що результат тесту ОСОБА_1 , за допомогою приладу Drager Alcotest 7510 № ARMA 0316 - 0,47 проміле, що підтверджується чеком, роздрукованим на принтері до приладу для визначення стану алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_1 не погодився із результатом огляду, який провів поліцейський, тому його огляд здійснювався у закладі охорони здоров`я.
За результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного лікарем закладу охорони здоров`я ОСОБА_2 , ОСОБА_1 встановлено діагноз «алкогольне сп`яніння», про що зазначено в акті медичного огляду. На підставі акта медичного огляду, лікар, який проводив медичний огляд, видав висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння.
У акті медичного огляду зазначені відомості щодо зовнішнього вигляду ОСОБА_1 , його поведінки, стану свідомості, мовної здатності, вегетативно-судинні реакції та інші відомості, а також зазначено, що огляд ОСОБА_1 щодо стану сп`яніння проведений із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 5820 № ARMA 0493, результат 0,33 проміле – о 6 годині 40 хвилин, 0,27 проміле – о 7 годині.
Під час розгляду справи у суді першої інстанції свідок ОСОБА_2 (лікар, яка проводила медичний огляд ОСОБА_1 ) надала пояснення, що огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння проводиться з використанням приладу Drager, який пройшов сертифікацію, у тому числі й щодо ОСОБА_1 .
Згідно із Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П51QM232210324, виданим 03 грудня 2024 року Державним підприємством Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації, газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Alcotest 5820 заводський № ARMA 0493 – відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019, свідоцтво чинне до 03 грудня 2025 року.
У сервісній гарантійній книжці щодо технічного засобу газоаналізатора Drager Alcotest 5820 серійний номер ARMA 0493, наявні відмітки про виконання операцій: сервісне технічне обслуговування, градуювання, повірка, а також про: номер та дату свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки; назву органу, що здійснював операцію «повірка»; дати наступних обов`язкових операцій. Зокрема, до сервісної гарантійної книжки уповноваженим сервісним центром внесені відомості про проведення повірки та видачі Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П51QM232210324 від 03 грудня 2024 року.
Перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується доказами, здобутим як під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, так і під час огляду на стан сп`яніння, проведеного лікарем закладу охорони здоров`я, при цьому лікар під час огляду ОСОБА_1 використовував спеціальний технічний засіб, який належить до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, та який станом на час проведення огляду відповідав вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.
Отже, апеляційний суд встановив, що протокол про адміністративне правопорушення із доданими до нього доказами, поза розумним сумнівом підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.
Інші доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності спростовуються дослідженими доказами та є такими, що не є визначальними при встановленні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Відповідно до положень статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Санкція частини першої статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Суд першої інстанції призначив стягнення ОСОБА_1 у відповідності із вимогами статті 33 КУпАП, у розмірі, визначеному в санкції частини першої статті 130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, яке є безальтернативним.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції дійшов висновку залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд -
постановив:
Апеляційну скаргу захисника Хайтова Павла Вячеславовича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 травня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП ОСОБА_1 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	О. Я. Парфененко