ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/9855/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Шлай А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області 
на рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від 16.01.2026, (суддя суду першої інстанції Богатинський Б.В.), прийняте в порядку спрощеного провадження в м. Запоріжжі, в адміністративній справі №280/9855/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,
У С Т А Н О В И В :
09.11.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області: 
- від 18 червня 2025 року № 0417347-2411-0829-UA23060050000065959 форми «Ф», яким фізичній особі ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості» за 2022 у сумі 1695,09 грн; 
- від 18 червня 2025 року № 0417346-2411-0829-UA23060050000065959 форми «Ф», яким фізичній особі ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості» за 2023 рік у сумі 10 483,49 грн; 
- від 18 червня 2025 року № 0417344-2411-0829-UA23060050000065959 форми «Ф», яким фізичній особі ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості» за 2024 рік у сумі 166 640,55 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Нежитлова будівля телятника літ. Г по АДРЕСА_1 загальною площею 1 564,7 кв. м, що належить ОСОБА_1 на праві власності, не є об`єктом оподаткування, згідно з пп. "ж" п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України (далі - ПК України), оскільки використовується позивачем безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, як сільськогосподарським товаровиробником. 
Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 16.01.2026 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області:
- від 18 червня 2025 року № 0417347-2411-0829-UA23060050000065959 форми “Ф”, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем “Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості” за 2022 у сумі 1695,09 грн;
- від 18 червня 2025 року № 0417346-2411-0829-UA23060050000065959 форми “Ф”, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем “Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості” за 2023 рік у сумі 10 483,49 грн;
- від 18 червня 2025 року № 0417344-2411-0829-UA23060050000065959 форми “Ф”, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем “Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості” за 2024 рік у сумі 166 640,55 грн.
Стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1430,55 грн (одну тисячу чотириста тридцять гривень п`ятдесят п`ять коп.).
Головне управління ДПС у Запорізькій області не погодившись з рішенням суду звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що згідно з відповіддю Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області зазначається, що згідно даних державного реєстру потужностей операторів ринку, потужність ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) зареєстрована за номером r-UA-08-22-766 від 04.10.2016 (ФОП « ОСОБА_2 » - АДРЕСА_2 , за видом діяльності – роздрібна торгівля харчовими продуктами). Також згідно відповіді Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, головне управління акцентувало увагу на тому, що експлуатаційний дозвіл ФОП ОСОБА_1 не видавався, а отже виробництва та/або зберігання харчових продуктів тваринного походження за адресою: Запорізька обл., Запорізький р., с. Нижня Хортиця, вулиця Щаслива, будинок 1д, загальною площею 1 564.70 м2 - не здійснюється. Вищевказану копію відповіді ГУ ДПС у Запорізькій області 24.12.2025 року направила клопотанням до Запорізького окружного адміністративного суду про долучення до матеріалів справи. З метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, законодавцем вживається також поняття «виробники сільськогосподарської продукції». Відповідач зазначає, що будівлі та споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, віднесені до відповідного класу Державного класифікатора 018-2000, використовуються та належать фізичним особам, що займаються сільськогосподарською діяльністю, мають у володінні, користуванні чи розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин, не є об`єктами оподаткування згідно з пунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України. Також, позивач не надав жодних доказів на підтвердження статусу сільськогосподарського товаровиробника у 2022-2024 роках (наприклад, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акт прийому-передачі, товарні чеки, оборотно-сальдові відомості тощо). Відтак обставини справи свідчать про відсутність сільськогосподарської діяльності позивача у 2022-2024 роках такої як: здійснення позивачем виробництва і самостійного перероблення власно виробленої продукції рослинництва і тваринництва у 2022-2024 роках. Також не надано доказів використання вказаних приміщень у такій діяльності позивача.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав про безпідставність доводів апеляційної скарги, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, відповіді на відзив на апеляційну скаргу, заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що відповідно до бази даних ІКС “Податковий блок” та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна за позивачем обліковуються об`єкт нежитлової нерухомості - нежитлова будівля телятник літ. Г, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1 564.70 м2. 
Головним управлінням ДПС у Запорізькій області сформовані податкові повідомлення-рішення форми “Ф” від 18.06.2025: 
- за 2022 рік № 0417347-2411-0829-UA23060050000065959 на суму 1 695,09 грн (з яких 1564,70 м2 х 6,50 грн за м2. / 12 місяців х 2 місяці (з 01.03 2022 по 31.12.2022 звільнені від сплати податку у зв`язку з військовою агресією рф) = 1695,09 грн); 
- за 2023 рік № 0417346-2411-0829-UA23060050000065959 на суму 10 483,49 грн (з яких 1564,70 м2 х 6,70 грн за м2. х 12 місяців = 10483,49 грн); 
- за 2024 рік № 0417344-2411-0829-UA23060050000065959 на суму 166 640,55 грн, (з яких 1564,70 м2 х 106,50 грн за м2. х 12 місяців = 166640,55 грн).
Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач як сільськогосподарський товаровиробник має пільги з оподаткування податком на нерухоме майно, відмінні від земельної ділянки, яке є об`єктом сільськогосподарського призначення, та не здається позивачем в оренду.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України (далі в редакції, чинній на час винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень).
Так, порядок справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, регламентований статтею 266 ПК України.
Згідно підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Відповідно до підпункту 266.5.1. пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.
Згідно підпункту 266.7.2. пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Податкове зобов`язання за звітний рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (пункт а) підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України).
У свою чергу, суд звертає увагу на те, що пунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які не є об`єктом оподаткування, серед яких будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку (пункт "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України)
Тобто, пунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.
Правовий аналіз цієї норми зумовлює висновок, що її застосування передбачає наявність трьох умов, перша з яких: власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, друга: об`єкт нерухомості (будівля, споруда) віднесено до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, а третя: такі об`єкти нерухомості не здається їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Аналогічний правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 09 травня 2023 року по справі № 380/10802/22.
Встановлені обставини справи свідчать, що право власності за позивачем на нежитлову будівлю - телятник літ. Г, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Нижня Хортиця, вулиця Щаслива, будинок 1д, загальною площею 1 564.70 м2, підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності про реєстрацію права власності.
Наданими до матеріалів справи доказами підтверджується та не є спірним між сторонами, що вказаний об`єкт нерухомого майна є тваринницьким комплексом (корівник) та відноситься до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.
Матеріалами справи не підтверджено та судом не встановлено здачі власником вказаного об`єкта нерухомості в оренду, лізинг, позичку.
Стосовно того, чи є позивач сільськогосподарським товаровиробником, тобто, чи виконується перша умова для застосування пільги, встановленої пунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, суд зазначає таке.
Так, відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.
Тобто, визначення сільськогосподарський товаровиробник, яке міститься у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, застосовується для цілей глави розділу ХІV цього Кодексу Спрощена система оподаткування, облік та звітність, тоді як в даному випадку йдеться про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (розділ ХІІ Податок на майно).
Відповідно до пунктів 5.2, 5.3 статті 5 ПК України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.
Так, поняття «сільськогосподарський товаровиробник» міститься також у статті 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років» №2238-III від 18 січня 2001 року, під яким законодавець визначає фізичну або юридичну особу, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.
З метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, законодавцем вживається також поняття «виробники сільськогосподарської продукції». Так, відповідно до приписів статті 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» виробники сільськогосподарської продукції сільськогосподарські товаровиробники, фізичні особи (у тому числі домогосподарства, фізичні особи, що здійснюють діяльність, пов`язану з веденням особистого селянського господарства, самозайняті особи у сфері сільського господарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю.
Підпунктом 14.1.76 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу Українипередбачено, що землі сільськогосподарського призначення - землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково - дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.
Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що фізична особа-підприємець може підпадати під визначення сільськогосподарського товаровиробника. Наведені вище поняття сільськогосподарський товаровиробник не суперечать його визначенню у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, яке, до того ж, має чітко обмежену сферу застосування. Як наслідок, для інших випадків мають бути застосовані субсидіарно норми інших законів у відповідності до положень пункту 5.3 статті 5 ПК України. До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 261.11.2020 року (справа №560/168/19).
Також, національний класифікатор видів економічної діяльності України ДК 009:2010, затверджений наказом Держспоживстандарту України від 11 жовтня 2010 року №457, до сільськогосподарської діяльності відносить рослинництво і тваринництво.
Сільськогосподарським виробником є фізична або юридична особа, яка здійснює виробництво і самостійну переробку власно виробленої продукції рослинництва і тваринництва. Це визначення пов`язується лише з виробництвом і переробкою сільськогосподарської продукції незалежно від її подальшої долі (використання у власному господарстві або реалізації).
Більш того, на користь висновку про те, що положення пункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України є застосовними в тому числі й для фізичних осіб, свідчить і подальше законодавче уточнення правового регулювання.
Так, Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII пункт ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України викладено в новій редакції, що наведена судом раніше (діючій на час спірних правовідносин), згідно з якою не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Тобто, законодавець уточнив з 1 січня 2019 року, що сільськогосподарським товаровиробником є як юридичні, так і фізичні особи.
Суд першої інстанції правильно врахував, що позивач має у власності велику рогату худобу - корів у кількості 10 (десяти) голів, що підтверджується паспортами великої рогатої худоби, виданими Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів серії LЕ № 894378 від 28.03.2017, серії LЕ № 894380 від 28.03.2017, серії LЕ № 894382 від 28.03.2017, серії LЕ № 894374 від 28.03.2017, серії LЕ № 894381 від 28.03.2017, серії LЕ № 894376 від 28.03.2017, серії LЕ № 894379 від 28.03.2017, серії LЕ № 894375 від 28.03.2017, серії LЕ № 894377 від 28.03.2017 та серії LЕ № 894373 від 28.03.2017. Відповідно до актів Біленківської дільниці ветеринарної медицини, протягом 2021-2025 років за адресою с. Нижня Хортиця, вул. Щаслива,1Д проводилось щеплення великої рогатої худоби, у тому числі корів.
Як зазначено у відповіді Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області наданій до справи відповідачем, згідно даних державного реєстру потужностей операторів ринку, потужність ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) зареєстрована за номером r-UA-08-22-766 від 04.10.2016 (ФОП “ ОСОБА_2 ” - АДРЕСА_2 , за видом діяльності – роздрібна торгівля харчовими продуктами).
Отже, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивач є сільськогосподарським товаровиробником, вказаний вище об`єкт нерухомості (телятник), який належить позивачу на праві приватної власності, щодо якого контролюючим органом нараховано податкові зобов`язання, є будівлею, призначеною для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, при цьому, такі об`єкти не здаються його власником в оренду, лізинг, позичку. 
Посилання відповідача на те, що відповідно до відповіді Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, відповідно до якої експлуатаційний дозвіл ФОП ОСОБА_1 не видавався, а отже виробництва та/або зберігання харчових продуктів тваринного походження за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1 564.70 м2 - не здійснюється, колегія суддів вважає необґрунтованими, адже як вже зазначалось судом, підставою для застосування п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК Укрїни є одночана наявність лише трьох умов: 1) власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, 2: об`єкт нерухомості (будівля, споруда) віднесено до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, 3) такі об`єкти нерухомості не здається їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Вказаною нормою права не передбачено обов`язкове використання вказаної споруди у виробничому процесі сільськогосподарського виробника при наявності відповідного дозволу ГУ Держпродспоживслужби для умов звільнення об`єкту від оподаткування. Більше того, відсутність експлуатаційного дозволу не може безумовно свідчити, що сільськогосподарський товаровиробник не використовує приміщення для певних потреб, пов`язаних із його діяльністю. 
З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . 
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.01.2026 в адміністративній справі № 280/9855/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.В. Шлай