Номер провадження: 22-з/813/89/26 
Справа № 501/2612/16-ц
Головуючий у першій інстанції 
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2026 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря: Турик А.Ф.к.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового приміщення та зняття з реєстрації осіб, які проживають в ньому, -

встановила:

У листопаді 2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового приміщення та зняття з реєстрації осіб, які проживають в ньому, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просило:
- стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитом у розмірі 61363,83 євро та 1670,50 грн., з яких:
38847,22 євро – прострочений основний борг за кредитом;
312,91 євро – строкові відсотки за користування кредитом;
8170,07 євро – прострочені відсотки за користування кредитом;
1400,00 грн. – прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту;
10992,90 євро (343 378,12 грн.) – пеня за прострочений основний борг за кредитом;
1920,56 євро (59 991,29 грн.) – пеня за прострочені відсотки за користування кредитом;
27050 грн. – пеня за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту;
209,48 євро – три відсотки річних за основним боргом;
1223,60 євро – три відсотки річних за несвоєчасне погашення кредиту;
- у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Ощадбанк» за договором про іпотечний кредит від 19 лютого 2008 року № 1316 звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, посвідченим 19 лютого 2008 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Слаєвою Р.К. та зареєстрованим в реєстрі за № 2502, а саме на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;
- виселити ОСОБА_1 із трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , зі зняттям з реєстраційного обліку у Чорноморському міському відділі Державної міграційної служби України в Одеській області.
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 27 лютого 2019 року позов АТ «Ощадбанк» задоволений частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит від 19 лютого 2008 року № 1316 у розмірі 48817,62 євро, яка складається з: прострочення основного боргу за кредитом – 38847,22 євро; строкових відсотків за користування кредитом – 312,91 євро; прострочених відсотків за користування кредитом – 8170,07 євро; пені за прострочений основний борг за кредитом (період із 15 липня 2016 року до 01 листопада 2016 року) – 54,34 євро; трьох відсотків річних за несвоєчасне погашення відсотків – 209,48 євро; трьох відсотків річних за несвоєчасне погашення кредиту – 1223,60 євро.
У задоволенні інших позовних вимог АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 відмовлено.
У задоволенні позовних вимог АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.
Додатковим рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 15 жовтня 2021 року відмовлено в позові про виселення мешканців житлового приміщення, що є предметом іпотеки, і на яке звертається стягнення.
На рішення суду та додаткове рішення ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» подало апеляційну скаргу.
Постановою Одеського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27 лютого 2019 року та додаткове рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 жовтня 2021 року в частині відмови в позовних вимогах ПАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового приміщення та зняття з реєстрації осіб, які проживають в ньому, скасовано і ухвалено нове рішення в цій частині.
У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед AT «Ощадбанк» за договором про іпотечний кредит від 19 лютого 2008 року № 1316 звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, посвідченим 19 лютого 2008 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Слаєвою Р.К. та зареєстрованим в реєстрі за № 2502, а саме на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
У частині позовних вимог ПАТ «Ощадбанк» про виселення відмовлено.
На рішення суду першої інстанції та постанову Одеського апеляційного суду, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» подало касаційну скаргу.
Постановою Верховного Суду від 30 листопада 2023 року касаційна скарга АТ «Державний ощадний банк України» задоволена частково.
Постанова Одеського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення пені, комісійної винагороди за супроводження кредиту та позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 скасована, справа передана у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова Одеського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про виселення залишена без змін.
Постановою Одеського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 26 грудня 2025 року, апеляційну скаргу АТ «Державний ощадний банк України» було задоволено частково.
Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27 лютого 2019 року в частині позовних вимог акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення комісійної винагороди та стягнення пені за прострочену комісійну винагороду – змінено із викладенням мотивувальної частини рішення в редакції цієї постанови.
Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27 лютого 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення пені за простроченим основним боргом та простроченими відсотками, а також в частині позовних вимог про стягнення кредиту, відсотків, пені за прострочений основний борг та відсотків, 3% річних за несвоєчасне погашення боргу та відсотків, заявлених до поручителя ОСОБА_2 – скасовано.
Ухвалено нову постанову.
Позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» до поручителя ОСОБА_2 , як солідарного боржника ОСОБА_1 – задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 , як солідарного боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит № 1316 від 19.02.2008 року у розмірі 42442 євро 39 центів, яка складається з наступного:
- прострочення основного боргу по кредиту – 38847,22 євро;
- відсотків за користування кредитом – 1815,11 євро;
- пені за прострочені відсотки у розмірі 297,66 євро;
- пені за прострочений борг у розмірі 49,32 євро;
- 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 209,48 євро;
- 3% річник за несвоєчасне повернення боргу у розмірі 1223,60 євро.
Стягнуто з ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредиту та пеню за прострочені проценти у розмірі 292,64 євро.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У листопаді 2025 року від представника АТ «Державний ощадний банк України» до Одеського апеляційного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яку заявник мотивував тим, що з резолютивної частини судового рішення Одеського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року вбачається, що, задовольняючи вимогу Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції не було зазначено загальний розмір заборгованості та її складових за кредитним договором, які підлягають сплаті АТ «Державний ощадний банк України» з вартості предмета іпотеки. 
Зазначене, на думку АТ «Державний ощадний банк України», у подальшому призведе до неможливості звернути стягнення на предмет іпотеки при примусовому виконанні рішення суду.
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 27 лютого 2019 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит від 19 лютого 2008 року № 1316 у загальному розмірі 48817,62 євро, а постановою Одеського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року з боржника стягнуто пеню за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредиту та пеню за прострочені проценти у розмірі 292,64 євро, тобто, усього стягнуто 49110, 26 євро.
Таким чином, заявник вважає, що при ухваленні додаткового рішення необхідно вказати суму заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Ощадбанк», в рахунок погашення якої має бути звернуто стягнення на предмет іпотеки, у розмірі 49110,26 євро. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін у справі, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, з наступних підстав.
Пунктом 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до ч. 1-2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Частиною 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (ч. 3 ст. 270 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 липня 2023 року в справі № 904/8884/21 зазначила, що за загальним правилом, у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.
Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Таким чином, додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі №295/14567/20, від 03 травня 2022 року у справі №715/2513/19, від 21 вересня 2022 року у справі №486/716/20.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 27 лютого 2019 року позов АТ «Ощадбанк» був задоволений частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит від 19 лютого 2008 року № 1316 у розмірі 48817,62 євро, яка складається з: прострочення основного боргу за кредитом – 38847,22 євро; строкових відсотків за користування кредитом – 312,91 євро; прострочених відсотків за користування кредитом – 8170,07 євро; пені за прострочений основний борг за кредитом (період із 15 липня 2016 року до 01 листопада 2016 року) – 54,34 євро; трьох відсотків річних за несвоєчасне погашення відсотків – 209,48 євро; трьох відсотків річних за несвоєчасне погашення кредиту – 1223,60 євро.
У задоволенні інших позовних вимог АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 відмовлено.
У задоволенні позовних вимог АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.
На рішення суду ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове у відповідній частині, яким позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року справа повернута до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у зв`язку з тим, що судом не були вирішені позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового приміщення та зняття з реєстрації осіб, які проживають в ньому.
Додатковим рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 15 жовтня 2021 року відмовлено в позові про виселення мешканців житлового приміщення, що є предметом іпотеки, і на яке звертається стягнення.
Постановою Одеського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27 лютого 2019 року та додаткове рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 жовтня 2021 року в частині відмови в позовних вимогах ПАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового приміщення та зняття з реєстрації осіб, які проживають в ньому, скасовано і ухвалено нове рішення в цій частині.
У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед AT «Ощадбанк» за договором про іпотечний кредит від 19 лютого 2008 року № 1316 звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, посвідченим 19 лютого 2008 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Слаєвою Р.К. та зареєстрованим в реєстрі за № 2502, а саме на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
У частині позовних вимог ПАТ «Ощадбанк» про виселення відмовлено.
Таким чином, обґрунтованими є доводи заяви представника АТ «Державний ощадний банк України» про те, що, задовольняючи вимогу Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції не було зазначено загальний розмір заборгованості та її складових за кредитним договором, які підлягають сплаті АТ «Державний ощадний банк України» з вартості предмета іпотеки. 
У наступному, постановою Верховного Суду від 30 листопада 2023 року касаційна скарга АТ «Державний ощадний банк України» задоволена частково.
Постанова Одеського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення пені, комісійної винагороди за супроводження кредиту та позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 скасована, справа передана у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова Одеського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про виселення залишена без змін.
Постановою Одеського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 26 грудня 2025 року, яка набрала законної сили, апеляційну скаргу АТ «Державний ощадний банк України» було задоволено частково.
Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27 лютого 2019 року в частині позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення комісійної винагороди та стягнення пені за прострочену комісійну винагороду – змінено із викладенням мотивувальної частини рішення в редакції цієї постанови.
Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27 лютого 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення пені за простроченим основним боргом та простроченими відсотками, а також в частині позовних вимог про стягнення кредиту, відсотків, пені за прострочений основний борг та відсотків, 3% річних за несвоєчасне погашення боргу та відсотків, заявлених до поручителя ОСОБА_2 – скасовано.
Ухвалено нову постанову.
Позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» до поручителя ОСОБА_2 , як солідарного боржника ОСОБА_1 – задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 , як солідарного боржника ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит № 1316 від 19.02.2008 року у розмірі 42 442 євро 39 центів, яка складається з наступного:
- прострочення основного боргу по кредиту – 38847,22 євро;
- відсотків за користування кредитом – 1815,11 євро;
- пені за прострочені відсотки у розмірі 297,66 євро;
- пені за прострочений борг у розмірі 49,32 євро;
- 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 209,48 євро;
- 3% річник за несвоєчасне повернення боргу у розмірі 1223,60 євро.
Стягнуто з ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредиту та пеню за прострочені проценти у розмірі 292,64 євро.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, саме вказаним судовим рішенням було встановлено остаточний розмір заборгованості ОСОБА_1 , яка складається із заборгованості, встановленої рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 27 лютого 2019 року у розмірі 48817,62 євро, та заборгованості, встановленої постановою Одеського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року, у розмірі 292,64 євро, усього — 49110,26 євро.
При цьому рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27 лютого 2019 року, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит від 19 лютого 2008 року № 1316 у розмірі 48817,62 євро у зазначеній частині не оскаржувалось Банком, а тому апеляційним судом не переглядалось.
З урахуванням викладеного колегія суддів доходить висновку, що судом апеляційної інстанції розглянуті всі вимоги позову АТ «Ощадбанк», з приводу яких ухвалені судові рішення, які набрали законної сили, однак, заслуговують на увагу доводи заяви представника АТ «Державний ощадний банк України» про ухвалення додаткового рішення про те, що незазначення у резолютивній частині постанови Одеського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року загального розміру заборгованості та її складових за кредитним договором, які підлягають сплаті АТ «Державний ощадний банк України» з вартості предмета іпотеки, у подальшому призведе до неможливості звернути стягнення на предмет іпотеки при примусовому виконанні рішення суду.
Колегія суддів погоджується із вищевказаними доводами представника АТ «Державний ощадний банк України», та вважає, що у даному випадку існує передбачений ч. 1 ст. 270 ЦПК України випадком, у якому може бути ухвалене додаткове рішення, оскільки заявлені представником АТ «Державний ощадний банк України» вимоги є підставою для ухвалення додаткового рішення, у зв`язку із чим колегія суддів доходить висновку про задоволення заяви представника АТ «Державний ощадний банк України» про ухвалення додаткового рішення у справі.
Керуючись ст. ст. 141, 270, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Заяву представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» у прийнятті додаткового рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового приміщення та зняття з реєстрації осіб, які проживають в ньому, - задовольнити.
Ухвалити у справі додаткове судове рішення, яким:
В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) перед Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (код ЄДРПОУ 09328601) за договором про іпотечний кредит від 19 лютого 2008 року № 1316 у розмірі 49110,26 євро, з яких:
38847,22 євро – прострочений основний борг за кредитом;
312,91 євро – відсотки за користування кредитом;
8170,07 євро – прострочені відсотки за користування кредитом;
54,34 євро– пеня за прострочений основний борг за кредитом;
292,64 євро – пеня за прострочені відсотки за користування кредитом;
209,48 євро – три відсотки річних за основним боргом;
1223,60 євро – три відсотки річних за несвоєчасне погашення кредиту;
- звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, посвідченим 19 лютого 2008 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Слаєвою Р.К. та зареєстрованим в реєстрі за № 2502. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Погорєлова 

Судді Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе