Справа № 489/10894/25 
Провадження № 2/489/977/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

14 травня 2026 року м. Миколаїв 
Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі 
головуючого судді Микульшиної Г.А.,
із секретарем судового засідання Бородіною В.Ю.,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:
В грудні 2025 року ТОВ «Фінпром Маркет» із використанням системи «Електронний суд» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 14 674,00 грн. та понесені судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу та витрати на сплату судового збору).
Як на підставу позовних вимог вказано, що 05.06.2025 між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір про надання коштів в кредит № 71841546, згідно якого останній отримав кредитні кошти в сумі 2 000,00 грн. на умовах, визначених даним договором, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника. Проте відповідач свої зобов`язання за договором не виконував належним чином, заборгованість не погашав, в зв`язку із чим виникла заборгованість, яка становить 6 600,00 грн., а саме: 2 000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 300,00 грн. – сума заборгованості за відсотками, 300,00 грн. – сума заборгованості за комісією, 4 000,00 грн. – сума заборгованості за пенею. 
27.05.2025 між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір про надання коштів в кредит № 8353276, згідно якого останній отримав кредитні кошти в сумі 2 000,00 грн. на умовах, визначених даним договором, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника. Проте відповідач свої зобов`язання за договором не виконував належним чином, заборгованість не погашав, в зв`язку із чим виникла заборгованість, яка становить 8 074,00 грн., а саме: 2 000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 1 729,00 грн. – сума заборгованості за відсотками, 345,00 грн. – сума заборгованості за комісією, 4 000,00 грн. – сума заборгованості за пенею. 
16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено договір факторингу № 16/10/25, у відповідності до умов якого позивач отримав за плату належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, в тому числі до відповідача ОСОБА_1 за вказаними кредитними договорами. 
Посилаючись на наведені обставини, позивач просить стягнути заборгованість з відповідача в судовому порядку.
У позовній заяві ТОВ «Фінпром Маркет» також було заявлено клопотання про витребування доказів у АТ «ПУМБ» щодо перерахування на рахунок відповідача кредитних коштів. 
Згідно ухвали Інгульського районного суду міста Миколаєва від 06.01.2026 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 
Представник позивача ТОВ «Фінпром Маркет» в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином. Від нього 23.03.2026 надійшла зава про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення по справі заочного рішення не заперечує. 
Протокольною ухвалою суду в задоволенні клопотання представника позивача ТОВ «Фінпром Маркет» про витребування доказів відмовлено, оскільки в матеріалах справи достатньо відомостей для встановлення дійсних обставин справи. 
Про розгляд справи відповідач ОСОБА_1 повідомлявся належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі та доданих до неї документів, а також направленням смс-повідомлення на номер телефону, зазначений в позовній заяві, яке було доставлено 16.03.2026 о 17:17 год., та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада». Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про розгляд справи.
Відповідач двічі у судові засідання не з`явився, правом на подання відзиву відповідач не скористався, причини неявки суду не повідомив.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
05.06.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів в кредит (з комісією за надання кредиту) № 71841546, відповідно до умов якого товариство надало клієнту кредит в розмірі 2 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. 14-20). Строк користування кредитом – 30 днів, комісія за надання кредиту – 15,00 %, процентна ставка – 0,500 % щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, пеня – 4% за кожен день, проценти за понадстрокове користування кредитом – 4 % за кожен день. 
Відповідно до п. 11.3 договору він укладений із використанням мобільного за стосунку MyCredit – кредит онлайн на картку. 
Факт отримання відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 2 000,00 грн. підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», а також копією платіжної інструкції (а.с. 22 зворотня сторона, 23).
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Фінпром Маркет» посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 16.10.2025 утворилась заборгованість в розмірі 2 000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 300,00 грн. – сума заборгованості за відсотками, 300,00 грн. – сума заборгованості за комісією, 4 000,00 грн. – сума заборгованості за пенею, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 71841546 (а.с. 12).
27.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії (надійний) № 8353276, відповідно до умов якого товариство надало клієнту кредит в розмірі 2 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. 25-31). Строк користування кредитом – 360 днів, комісія за надання кредиту – 17,25 % від суми наданого кредиту, процентна ставка – 0,95 % щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, неустойка – 100,00 грн. за день. 
Факт отримання відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 2 000,00 грн. підтверджується повідомленням ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с. 33).
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Фінпром Маркет» посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 16.10.2025 утворилась заборгованість в розмірі 8 074,00 грн., а саме: 2 000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 1 729,00 грн. – сума заборгованості за відсотками, 345,00 грн. – сума заборгованості за комісією, 4 000,00 грн. – сума заборгованості за пенею, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 8353276 (а.с. 23 зворотня сторона, 24).
16.10.2025 між ТОВ «1 Перше безпечне агентство необхідних кредитів»» та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено договір факторингу № 16/10/25, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 35-38).
Згідно Реєстру прав вимоги до договору факторингу № 16/10/25 ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитними договорами № 71841546 та № 8353276 (а.с. 39-42). 
Отже у справі, що розглядається, предметом розгляду є правовідносини сторін, що склалися у зв`язку з укладенням кредитного договору, однією із форм якого є онлайн кредит, тобто позика, оформлена через мережу Інтернет.
Наведене свідчить про належне укладення між відповідачем та кредиторами кредитних договорів шляхом проставляння електронного підпису сторін, умови яких кредитодавцем були виконані. Відповідач свої зобов`язання за цими договорами щодо повернення кредитних коштів не виконав.
Аналогічна правова позиція сформована у ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит в повному обсязі не повернув.
Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.
Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З огляду на положення вище вказаного законодавства можливо дійти висновку, що з урахуванням особливостей договорів, щодо виконання яких виник спір між сторонами, їх укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із матеріалів справи вбачається, що кредитодавцем використовувався електронний договір та застосування цифрового підпису. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між кредитодавцем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позикодавцем були виконані. Однак відповідач свої зобов`язання за цим договором щодо повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, в тому числі, договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Приймаючи до уваги вищевикладене, позивач ТОВ «Фінпром Маркет» у передбаченому законом порядку набув право вимоги до відповідача за вище вказаним кредитним договором. 
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, отримані кошти в повному обсязі не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка не спростована, згідно статей 526, 1054 ЦК України, позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» щодо вимог про стягнення заборгованості обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню. А саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 6 674,00 грн., з яких:
заборгованість за кредитним договором № 71841546 в сумі 2 600,00 грн., з яких: 2 000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 300,00 грн. – сума заборгованості за відсотками, 300,00 грн. – сума заборгованості за комісією
заборгованість за кредитним договором № 8353276 в сумі 4 074,00 грн., з яких: 2 000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 1 729,00 грн. – сума заборгованості за відсотками, 345,00 грн. – сума заборгованості за комісією. 
Щодо вимог про стягнення з відповідача пені/неустойки за вказаними договорами, судом встановлено наступне. 
Разом з тим, згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який у подальшому був продовжений Указами Президента України з затвердженням відповідними Законами України.
За таких обставин, станом на період нарахування позивачем боржнику ОСОБА_1 пені/неустойки за прострочення виконання грошового зобов`язання, на території України було введено воєнний стан, що виключає можливість стягнення з відповідача заборгованості за такими нарахуваннями. Враховуючи викладене, в частині вимог про стягнення пені необхідно відмовити. 
При вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. 
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію договору № 25-08/25/ФП від 25.08.2025 про надання правничої допомоги; копію витягу з акту № 6ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 23.10.2025; ордер на надання правничої допомоги; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Судом встановлено, що розмір витрат ТОВ «Фінпром Маркет» на оплату професійної правничої допомоги у даній справі становить 4 500,00 грн., що підтверджується вищепереліченими доказами.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості, керуючись принципами розумності та справедливості, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню – в розмірі 1 500,00 грн. 
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволено частково (45,48 %), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 101,71 грн.
Керуючись ст. ст. 141-142, 263-265, 280 ЦПК України, суд – 

вирішив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за кредитним договором № 71841546 від 05.06.2025 станом на 16.10.2025 в розмірі 2 600,00 грн. (дві тисячі шістсот гривень 00 копійок), а саме: 2 000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 300,00 грн. – сума заборгованості за відсотками, 300,00 грн. – сума заборгованості за комісією. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за кредитним договором № 8353276 від 27.05.2025 станом на 16.10.2025 в розмірі 4 074,00 грн. (чотири тисячі сімдесят чотири гривні 00 копійок), а саме: 2 000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 1 729,00 грн. – сума заборгованості за відсотками, 345,00 грн. – сума заборгованості за комісією. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судовий збір в сумі 1 101,71 грн. (одна тисяча сто одна гривня 71 копійка).
В задоволенні іншої частини вимог – відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», код ЄДРПОУ 43311346, адреса: м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33;
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 14.05.2026.

Суддя Г.А. Микульшина