Справа № 465/10252/25
Провадження № 2/444/1090/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року        м. Жовква
Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючий суддя Зеліско Р. Й.
секретар судового засідання Мамедова Г.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН" (юридична адреса: 01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок № 96; ЄДРПОУ 35417298) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В : 

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН" звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить суд:
1) стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН" (юридична адреса: 01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок № 96; ЄДРПОУ 35417298) завдані збитки в порядку регресу у розмірі 19 700,00 грн.;
2) стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН" (юридична адреса: 01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок № 96; ЄДРПОУ 35417298) сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
з підстав зазначених у позові
Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судове засідання відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак п.п. 1-3 прохальної частини позовної заяви просить здійснювати розгляд справи за відсутності позивача. Зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, однак 09.03.2026 року надав на адресу суду відзив на позовну заяву. Просить суд у задоволення позовних вимог позивача відмовити з підстав зазначених у відзиві. 
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутності сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України.
Судом встановлено, що 28.04.2024 року о 14:30 год. на автодорозі М09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська 135 км., керуючи автомобілем Audi A4 д.н.з. НОМЕР_3 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, при зміні напрямку руху та перестроюванні не переконався у безпечності маневру, що стало причиною зіткнення з автомобілем Tesla Model S д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 , порушивши п. 1.5, 2.3 «Б», 10.1 Правил дорожнього руху України, завдавши транспортним засобам механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
У відповідності до постанови Жовківського районного суду Львівської області від 17.10.2024 року:
1) в задоволенні клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення- відмовлено;
2) в задоволенні клопотанняпро повернення матеріалів справи на доопрацювання - відмовлено;
3) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП;
4) провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Дана постанова набрала законної сили 29.10.2024 року, що видно з її копії (а.с.21).
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Audi A4», державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 » була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 214502664.
Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти, копії яких долучено позивачем до матеріалів справи.
На підставі вище зазначеного страхового акту позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 19 700,00 грн., що видно з копії платіжної інструкції № 223430 від 29.11.2024 року (а.с.40).
Згідно з ст. 993 Цивільного кодексу України до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
За загальним правилом, згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Згідно зі статтею 38.1.1. Закону України ОСЦПВВНТЗ, Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Відповідно до ст. 980 Цивільного кодексу України, Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.
Згідно з ст. 999 ЦК України, Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. З Закону).
Відповідно до ст. 5 Закону, Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Таким чином, відповідач на момент ДТП не виконав вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» та не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1.5, 2.3 «Б», 10.1 Правил дорожнього руху України,  що призвело до настання ДТП. З копії постанови Жовківського районного суду Львівської області від 17.10.2024 року видно, що вина відповідача була повністю доведена судом, і його визнано винним у скоєні ДТП.
У відповідності до ч. 4, ст. 82 Цивільно-процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який набрав законної сили. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами (постанова Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №902/201/19).
У постанові від 11.12.2019 у справі № 320/4938/17 Верховний Суд наголосив, що преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.
Отже, обставина вини Відповідача у ДТП встановлена рішенням суду та не повинна доказуватися при розгляді іншої справи.
Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Позивач виконуючи вимоги ст. 41 Закону, прийняв рішення про відшкодування шкоди потерпілому в загальному розмірі 19 700,00 грн. 
Судом встановлено, що позивачем була повністю відшкодована шкода потерпілому, завдана відповідачем.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Регресом є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винноїособи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить із змісту ст. 559 та ст. 1191 ЦК України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом, підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням., зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням, диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом, підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним, засобом, механізмом, іншим, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Із врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, а саме з відповідача слід стягнути в користь позивача відшкодування в порядку регресу витрат повязаних з регламентною виплатою, а також витрати по оплаті судового збору.
Керуючись ст.ст.76-82, 128, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354-355 ЦПК України, ст. 1191 ЦК України, ст.ст. 22, 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН" (юридична адреса: 01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок № 96; ЄДРПОУ 35417298) завдані збитки в порядку регресу у розмірі 19 700,00 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Повне рішення суду складено 11.05.2026 року.

Суддя:      Зеліско Р. Й.