САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 725/4434/26 
Провадження №2/726/675/26 
Категорія 68 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
15.06.2026 м. Чернівці 
Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: 
головуючого судді Асташева С. А.,
з участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
У С Т А Н О В И В:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
До Садгірського районного суду м. Чернівці за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.
У позові позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (після зміни імені та прізвища ОСОБА_4 ), зареєстрований 12 липня 2012 року у Розтоківській сільській раді Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4, з тих підстав, що спільне життя не склалося, спільне проживання фактично припинено. Вказує, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, а тому вона наполягає на його розірванні. 
Також просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 10000 грн щомісячно на кожну дитину починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не подав.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Вказаний вище позов першочергово поданий до Чернівецького районного суду м. Чернівці та на підставі ухвали судді Чернівецького районного суду м. Чернівці Войтуна О.Б. від 06.05.2026 переданий за підсудністю до Садгірського районного суду м. Чернівці.
Згідно із даними протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2026 матеріали справи передані на розгляд головуючого судді Асташева С.А., 
Своєю ухвалою від 02.06.2026, суддя Асташев С.А. прийняв позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи визначив провести за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначив на 15.06.2026, про що були повідомлені сторони у справі. 
15.06.2026, до початку судового засідання у справі, від позивачка ОСОБА_1 надійшла заява у якій остання підтримала позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, а інші позовні вимоги не підтримала та вказала про те, що має намір подати окремий позов із цих підстав. Розгляд справи просила провести на підставі наявних матеріалів, а у випадку неявки відповідача не заперечила про ти винесення заочного рішення у справі.
Ухвалою суду від 15.06.2026 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині позовних вимог про стягнення аліментів залишено без розгляду.
Відповідач ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи за адресою реєстрації та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду. Відзив на позовну заяву до суду від нього не надходив, як і жодних клопотань чи заяв. Про поважні причини неявки суд не повідомив.
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неприбуття у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи.
Заходів забезпечення позову та доказів суд не вживав. Строк для примирення подружжю не призначав. Зупинення провадження у справі не здійснювалося.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, розглянув письмові матеріали справи, встановив фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідив та оцінив надані докази в сукупності, ухвалює рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України та доходить висновку, що позов є обґрунтований і підлягає до задоволення.
Фактичні обставини встановлені судом.
Суд встановив, що між позивачкою – ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідачем – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , укладено шлюб, який зареєстрований 12 липня 2012 року Розтоківською сільською радою Косівського району Івано-Франківської області, про що складений відповідний актовий запис за № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 12 липня 2012 року.
Позивачка і відповідач є батьками дітей:  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим Розтоківською сільською радою Косівського району Івано-Франківської області 12 вересня 2013 року, актовий запис про народження дитини № 22 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 18 січня 2017 року, актовий запис про народження дитини № 142.
Також суд встановив і те, що відповідно до даних копії Свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4 , виданого 23 липня 2016 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 23 липня 2016 року змінив прізвище та ім`я і після державної реєстрації зміни імені його дані вказані, як – ОСОБА_2 .
Згідно із даними Витягів із реєстру територіальної громади позивачка ОСОБА_1 та неповнолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, що стосуються позовних вимог про розірвання шлюбу.
Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно із ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Суд встановив, що на даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, примирення між ними стало неможливим, як вказує позивачка, а подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини на особисту свободу.
Висновки суду.
Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка не бажає більше перебувати у шлюбі із відповідачем, не бажає примиритися та зберегти шлюб, а відповідач не з`явився до суду та не подав жодних заяв у яких би вказав про своє бажання зберегти шлюб, а отже суд вважає, що наявні правові підстави для розірвання шлюбу між сторонами.
Суд з`ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає волі дружини і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та їх дітей.
Враховуючи вищезазначене, встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.
Шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду, яке є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.
Статтею 113 Сімейного кодексу України, передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Інші позовні вимоги суд не розглядає, у зв`язку із їх не підтриманням позивачкою. З цих підстав в частині позов ОСОБА_1 було залишено без розгляду.
Розподіл судових витрат.
Позивачка не заявляє вимог про відшкодування понесених судових витрат у справі.
На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 18, 24, 56, 104-105, 110, 112 -115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 19, 81-82, 247, 259, 263-265, 267-268, 273, 280-289, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити.
Шлюб між  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3  та ОСОБА_3 (після зміни імені та прізвища - ОСОБА_2 ),ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 12 липня 2012 року у Розтоківській сільській раді Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4– розірвати.
Заочне рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування учасників процесу:
Позивачка:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя 	С. А. Асташев