ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1746/26 Справа № 202/4112/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 червня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., 
за участю: 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (приймає участь в режимі відеоконференції), 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 18 травня 2026 року щодо 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, 

В С Т А Н О В И ЛА:
При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції,  ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ "КЛІМ ЕКО", допустив несвоєчасне подання платіжних доручень до установи банку на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), а саме з податку на додану вартість по граничним термінам сплати 02.03.2026 року, відповідно до наданих звітних податкових декларацій з податку на додану вартість від 05.02.2026 №9019009663 (січень 2026), сума заборгованості склала 31400 гривень. Заборгованість сплачено 10.03.2026 в розмірі 31400 гривень, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2КУпАП.
Постановою Індустріального районного суду м. Дніпра від 18 травня 2026 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 гривень та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. 
В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що правопорушення вчинено 02.03.2026 року, граничний строк накладення стягнення – 02.05.2026 року, однак постанова, що оскаржується, була постановлена 18.05.2026 року, тобто після закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Вказує на те, що судом були проігноровані подані ним до суду документи, а саме: письмові пояснення по справі, клопотання про закриття провадження з посиланням на ст. 38 КУпАП та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП та клопотання про участь у засіданні в режимі відеоконференції.
Зазначає, що він вжив усіх залежних від нього заходів для своєчасного виконання податкового обов`язку: - 05.02.2026 року подав заяву №1 про зарахування переплати з єдиного податку в рахунок сплати ПДВ, тобто за 25 днів до граничного строку; - 28.02.2026 року подав заяву №2 про зарахування переплати, тобто за 3 дні до граничного строку. Фактичне зарахування коштів відбулось 10.03.2026 року не з його вини, а внаслідок затримки обробки заяв на стороні ДПС.
В суді апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити. 
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення № 16810/04-36-04-11/3453151 від 31.03.2026 року, витягом з акту камеральної перевірки щодо несвоєчасного подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків і зборів.
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення права на захист у зв`язку із складанням протоколу про адміністративне правопорушення та розглядом справи судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, при розгляді справи не є обов`язковою.
Крім того, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 мав можливість у повному обсязі реалізувати процесуальні права, передбачені, як ст. 256 КУпАП, так і ст. 268 КУпАП, надати додаткові пояснення, докази та заперечення.
Доводи ОСОБА_1 щодо неотримання повідомлення або запрошення про дату, час і місце складання протоколу не спростовують встановлених фактичних обставин та не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Крім того, в матеріалах справи містяться корінець повідомлення від 18.03.2026, список відправлення рекомендованого листа від 19.03.2026 року на адресу ТОВ «КЛІМ ЕКО», акт неявки для підписання протоколу адміністративного правопорушення, відповідно до якого керівник ТОВ «КЛІМ ЕКО» ОСОБА_1 для складання акту та протоколу не з`явився, увідомлений відповідно до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України.
З відомостей підсистеми «Електронний суд» убачається, що зазначені ОСОБА_1 документи у апеляційній скарзі були подані ним до суду першої інстанції. Разом із тим, відсутність їх долучення до матеріалів справи у паперовому вигляді сама по собі не свідчить про незаконність постанови суду та не впливає на правильність висновків щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Суд апеляційної інстанції перевірив доводи, викладені у зазначених документах, однак не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.
Посилання ОСОБА_1 на те, що ним 05.02.2026 року та 28.02.2026 року були подані заяви про зарахування переплати в рахунок сплати податку на додану вартість, не підтверджується матеріалами провадження, крім того, не спростовують встановленого факту несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання, оскільки згідно з матеріалами справи фактичне зарахування коштів та погашення податкового боргу відбулося лише 10.03.2026 року, тобто після закінчення граничного строку сплати 02.03.2026 року.
Доводи апеляційної скарги про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є безпідставними.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні — не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Як встановлено матеріалами справи, порушення пов`язане з несвоєчасним поданням платіжних доручень на перерахування податку на додану вартість із граничним строком сплати 02 березня 2026 року. Постанову у справі ухвалено 18 травня 2026 року, тобто в межах тримісячного строку, встановленого ч. 2 ст. 38 КУпАП. Тому підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП були відсутні.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И ЛА:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпра від 18 травня 2026 року – залишити без задоволення.
Постанову Індустріального районного суду м. Дніпра від 18 травня 2026 року, якою  ОСОБА_1 визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду О.Є. Джерелейко