Номер провадження: 33/813/770/26
Номер справи місцевого суду: 521/20606/25 
Головуючий у першій інстанції Старіков О. О. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду – Артеменко І.А.,
за участю: секретаря судового засідання – Подуст Т.П.,
представника заінтересованої особи – Неделко В.М.,
представників митниці –Берназ В.П., Ревенко Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Неделка В`ячеслава Михайловича в інтересах ЗАТ «Цитруслайненорд» про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хаджибейського районного суду м.Одеси від 12 лютого 2026 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст протоколу про порушення митних правил
24.08.2025 відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №0524/UA500000/2025 за ч.6 ст.481 МК України.
За вказаним протоколом 24.08.2025 о 22:48 в п/п «Рені-Джюрджюлешть», митного поста «Придунайський» Одеської митниці в якості пішохода прибув ОСОБА_1 . Під час митного оформлення встановлено, що ОСОБА_1 17.12.2024 перемістив на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення» строком на 60 днів, комерційного призначення, напівпричіп Mercedes-Benz, НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , країна реєстрації Литва та інформація щодо вивезення вказаного напівпричепа за межі митної території України станом на 24.08.2025 відсутня. За даним фактом співробітниками Одеської митниці відносно ОСОБА_1 було складено протокол №0524/UA500000/2025 від 24.08.2025 про порушення митних правил за ч.6 ст. 481 МК України.

Короткий зміст судового рішення
Постановою Хаджибейського районного суду м.Одеси від 12.02.2026 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, накладено на нього стягнення у вигляді конфіскації напівпричепу Mercedes-Benz, НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , країна реєстрації Литвата стягнуто судовий збір у розмірі 665,60 грн. на користь держави.

Короткий зміст клопотання про поновлення строків
19.03.2026 адвокат Неделко В.М. в інтересах ЗАТ «Цитруслайненорд» звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Хаджибейського районного суду міста Одеси від 12.02.2026, а провадження по справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення, передбачених ст.38 КУпАП та ст.467 МК України.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку адвокат, посилаючись на вирішення судом питання про права та обов`язки ЗАТ «Цитруслайненорд», яке не було стороною спору та не брало участі у справі, не отримувало складений протокол про порушення митних правил та судове рішення, зазначив, що підприємство отримало фотокопію оскаржуваної постанови суду поза межами строку апеляційного оскарження – лише 18.03.2026.
В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Неделко В.М. в інтересах ЗАТ «Цитруслайненорд» підтримав вимоги та доводи клопотання про поновлення строку, представники митниці заперечували проти поновлення строку у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення. Особа, яка притягається до відповідальності, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, що з огляду на положення ч. 6 ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду клопотання про поновлення строку. 

Висновки щодо строків на апеляційне оскарження
Розглянувши клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення, заслухавши адвоката Неделка В.М. в інтересах ЗАТ «Цитруслайненорд» та представників митниці, перевіривши причини пропуску строку, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з таких підстав.
Порядок оскарження постанов суду у справах про адміністративні правопорушення передбачений ст.294 КУпАП.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.
Отже, дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись строк на апеляційне оскарження судового рішення, ? день винесення постанови, а ні день отримання її копії.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КУпАП певних процесуальних дій і стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Відповідно до сталої практики ЄСПЛ вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Безпідставне поновлення строку на оскарження рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання. При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Тобто, причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено.
З матеріалів справи встановлено, що 24.08.2025 відносно ОСОБА_1 (водій транспортного засобу) складено протокол про порушення митних правил за ч.6 ст.481 МК України.
27.11.2025 справа отримана Хаджибейським районним судом м.Одеси.
22.01.2026 ОСОБА_1 уклав з адвокатом Неделко В.М. договір про надання правової допомоги, на підставі якого видано ордер про надання правничої допомоги в Малиновському районному суді м.Одеси.
04.02.2026 адвокат Неделко В.М. в інтересах ОСОБА_1 надав до суду заперечення на подання митниці про притягнення до відповідальності, до якого додані копії документів щодо права власності та ремонту транспортного засобу, який тимчасово ввезений на митну територію України (а.с.35-43).
Зокрема з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником транспортного засобу Mercedes-Benz, НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , є литовська компанія ЗАТ «Цитруслайненорд» (а.с.35,36).
12.02.2026 місцевий суд за участю адвоката Неделка В.М. в інтересах ОСОБА_1 та представника митниці Берназ В.П. розглянув справу. Постановою судувід 12.02.2026 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, накладено на нього стягнення у вигляді конфіскації напівпричепу Mercedes-Benz, НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , країна реєстрації Литвата стягнуто судовий збір у розмірі 665,60 грн. на користь держави.
За інформацією Єдиного державного реєстру судових рішень, яка є відкритою та загальнодоступною, судове рішення надіслано до реєстру – 12.02.2026 (в день його ухвалення) та забезпечено надання загального доступу з 16.02.2026.
20.02.2026 захисник Неделко В.М. в інтересах ОСОБА_1 оскаржив вказане судове рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2026 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою з підстав недотримання предметної підсудності.
26.02.2026 захисник Неделко В.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просив скасувати постанову та винести нову, якою провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення, передбачених ст.38 КУпАП та ст.467 МК України. Крім того, захисник просив поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на оскарження постанови місцевого суду у П`ятому апеляційному адміністративному суді, яким 25.02.2026 відмовлено у відкритті апеляційного провадження.
Постановою Одеського апеляційного суду від 17.03.2026 відмовлено захиснику Неделку В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хаджибейського районного суду м. Одеси від 12.02.2026. Копія вказаної постанови суду отримана адвокатом Неделко В.М. 22.03.2026 (а.с.121).
18.03.2026 між ЗАТ «Цитруслайненорд» (власник конфіскованого транспортного засобу) та адвокатом Неделко В.М. укладено договір про надання правової допомоги.
19.03.2026 адвокатом Неделко В.М. в інтересах ЗАТ «Цитруслайненорд» надано суду апеляційну скаргу, яка, серед іншого, містить клопотання про поновлення строку.
Отже, апеляційна скарга адвоката Неделка В.М. в інтересах ЗАТ «Цитруслайненорд» подана поза межами строку, встановленого ч.2 ст.294 КУпАП.
Апеляційний суд дійшов висновку, що викладені адвокатом причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення є поважними у розумінні вимог процесуального законодавства, з огляду на таке.
Конструкція норми, що закріплена в ч.2 ст.294 КУпАП, дає підстави вважати, що у разі подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції після закінчення десятиденного строку з дня її ухвалення, апелянт безумовно повинен заявити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, належним чином обґрунтувавши його.
Цілісне розуміння положень статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України дає підстави для висновку, що кожному гарантовано право на ефективні засоби юридичного захисту при реалізації права на апеляційний перегляд справи. У цьому випадку особі має бути забезпечено умови для належного оскарження судового рішення.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28.03.2006 зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21.02.1975, серія A №18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність.
Так, у розумінні вимог ст.497 МК України власники транспортних засобів, зазначених у п.3 ст.461 цього Кодексу (заінтересовані особи), є особами, які беруть участь у провадженні у справах про порушення митних правил.
Відповідно до положень статті 498 МК України заінтересовані особи мають право, зокрема, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови суду, а також користуватися іншими правами, наданими їм законом.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, власник транспортного засобу ЗАТ «Цитруслайненорд» не брав участі під час розгляду справи в суді першої інстанції. Матеріали справи не містять будь-яких доказів повідомлення судом заінтересовану особу про дату, час та слухання справи. справа розглянута за відсутності заінтересованої особи. При цьому, суд наклав на особу, яка притягається до відповідальності, стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу, що належить заінтересованій особі. Водночас, матеріали справи не містять доказів скерування копії вказаного судового рішення заінтересованій особі.
В суді апеляційної інстанції встановлено, що вказаний транспортний засіб з 01.01.2024 перебуває у тимчасовому користуванні ТОВ «Белгаз» на підставі договору оренди №01/-9 від 01.01.2024, укладеним строком на 36 місяців з дати укладення договору з можливою пролонгацією його дії. Отже на час ввезення на територію України (17.12.2024) транспортний засіб перебував у користуванні ТОВ «Белгаз».
Матеріали справи не містять доказів обізнаності заінтересованої особи (власника транспортного засобу ЗАТ «Цитруслайненорд») щодо порушення строку тимчасового ввезення транспортного засобу, складення протоколу про порушення митних правил, розгляд справи Хаджибейським районним судом м.Одеси та ухвалення судового рішення про звернення стягнення на майно, що належить їй на праві власності.
Отже, судом вирішено питання про права і обов`язки заінтересованої особи, яка не була залучена до участі у справі. 
Посилання представника митниці на положення ч.3 ст.467 МК України, яка передбачає, що конфіскація, зокрема транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, застосовується незалежно від того, чи є ці транспортні засоби власністю особи, яка вчинила правопорушення, - не може бути підставою для позбавлення заінтересованої особи права на судовий захист та поновлення строку на апеляційне оскарження.
Апеляційний суд зауважує, що зазначена норма Митного кодексу України визначає лише матеріально-правову можливість застосування стягнення, але в жодному разі не звільняє суд від обов`язку дотримуватися процесуальних гарантій прав власника майна, гарантованих статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 41 Конституції України.
Позбавлення власника транспортного засобу права оскаржити рішення суду першої інстанції, яке стосується його майна, через формальний пропуск строку, який стався через неповідомлення та ненадсилання копії судового рішення, є порушенням права на справедливий судовий розгляд (стаття 6 Конвенції).
За позицією апеляційного суду, застосування конфіскації майна у осіб, які не є суб`єктами митного правопорушення, вимагає ретельної перевірки їхньої обізнаності про протиправне використання майна. Оскільки ЗАТ «Цитруслайненорд» не було повідомлено про судовий процес, воно було позбавлене можливості своєчасного оскарження судового рішення.
З огляду на те, що про існування оскаржуваного рішення та конфіскацію транспортного засобу ЗАТ «Цитруслайненорд» дізналося, як зазначив адвокат Неделко В.М., в телефонному режимі від водія ОСОБА_2 лише 18.03.2026, а інших доказів належного сповіщення матеріали справи не містять, апеляційний суд дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних та незалежних від апелянта причин, тому підлягає поновленню. 
Слід зазначити, що про добросовісність поведінки заінтересованої особи та її намір оперативно захистити свої права свідчить той факт, що в день отримання інформації (18.03.2026) нею невідкладно було укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом, а вже наступного дня апеляційну скаргу було сформовано та подано до суду. Такі дії підтверджують відсутність будь-якого зволікання з боку власника майна після того, як йому стало відомо про порушення його прав.
За таких обставин, з метою забезпечення права заінтересованої особи надоступ до правосуддя, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання адвоката Неделка В`ячеслава Михайловича в інтересах ЗАТ «Цитруслайненорд» про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хаджибейського районного суду м.Одеси від 12 лютого 2026 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України – задовольнити.
Поновити ЗАТ «Цитруслайненорд» строк на апеляційне оскарження постанови Хаджибейського районного суду м.Одеси від 12 лютого 2026 року.
Призначити розгляд апеляційної скарги адвоката Неделка В`ячеслава Михайловича на постанову Хаджибейського районного суду м.Одеси від 12 лютого 2026 року в судовому засіданні Одеського апеляційного суду.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду      І.А. Артеменко