01 червня 2026 року Єдиний унікальний № 501/4186/25 Провадження № 2/501/1173/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
26 травня 2026 року м. Чорноморськ
Чорноморський міський суд Одеської області
у складі: головуючого судді - Тордія Е.Н. секретаря судових засідань - Дунаєвої Т.В.
номер справи № 501/4186/25 провадження 2/501/1173/26
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Чорноморську Одеської області цивільну справу за позовною заявою позивача: АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЦКЕНТ-БАНК» до відповідача: ОСОБА_1 предмет та підстава позову про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад обставин та позиції сторін.
28 квітня 2025 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АЦКЕНТ-БАНК» (далі по тексту АТ КБ «АЦКЕНТ-БАНК») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 26 квітня 2023 року ОСОБА_1 підписала заяву анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг між АТ КБ «АЦКЕНТ-БАНК» . Відповідачем підписана заява що встановлення кредитного ліміту за карткою / рахунком , якої відповідач прохала відкрити поточний рахунок та встановити 
кредитний ліміт. На визначених банком умовах 26 квітня 2023 року ОСОБА_1 підписала паспорт с споживчого кредиту « Кредитна карта «Зелена» де тип кредиту- кредитування рахунку з пільговим періодом кредитування; сума ліміту від 1000.00 до 200.000.00 грн. строк кредитування 240 місяців, мета споживчі потреби. 
Позивачем відкрито рахунок НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_2 та видані картки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 строком дії до 12/31 , встановлено картковий ліміт до 200.000.00 грн. Підписуючи паспорт споживчого кредиту відповідачка підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту , надану , виходячи з умов кредитування. Також останньої роз`яснено її право відмовитися від кредитування протягом 14 днів.
Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику грошові кошти згідно до Умов та Правил надання банківських послуг.
Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача за даним кредитним Договором складає 140 258.95 грн., яка складається з: 107564.39 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 32694.56 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами, 0.00 грн. 
На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором від 26 квітня 2023 року , яка становить 140 258.95 грн. та судові витрати пов`язані з розглядом справи, документально підтверджені, в розмірі 2422.40 грн. витрати на правову допомогу 20200.00 грн.
Представник позивача, в судове засідання не з`явився, зі змісту позовної заяви вбачається ,що просить розгляд справи проводити за своєї відсутності. Позовну заяву, просив задовольнити в повному обсязі, шляхом винесення заочного рішення.
Відповідач у судові засідання не з`являється , про місце, час та день розгляду справи повідомлялась належним чином. Відзив проти позову не надала. Поважної причини неявки суду не повідомила. 
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.
Ухвалою суду від 08 жовтня 2025 року після отримання інформації про місце перебування ( реєстрації ) відповідача позовна заява прийнята до провадження та призначена до розгляду в спрощеному проваджені з повідомленням сторін.
Заперечень (заяв) проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від сторін по справі не надходило.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, зазначивши в позовній заяві про можливий розгляд за відсутністю представника позивача, задоволення позовних вимог , розгляд справи за правилами заочного провадження.
Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку, до судового засідання не з`явилась, поважної причини неявки суду не повідомила, заяви про зміну місця проживання суду не надала , правом на подання відзиву не скористалась.
Судова повістка у відповідності до п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с. 70,88).
Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суд (а.с.65,78,84,85).
Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису за приписами п. 11 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. 
З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Повідомлення відповідача про розгляд справи проводилось шляхом надсилання sms повідомлений на вказаний відповідачем номер мобільного телефону в заяві НОМЕР_5 (а.с. 62, 74,86-87) на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1  ( а.с.63 ,75,88).
Про подальший розгляд справи 29 січня 2026 року відповідач повідомлений через оголошення на веб сайті судового влади від 17 грудня 2025 року (а.с. 75), про розгляд справи 26 травня 2026 року відповідач повідомлений через оголошення на веб сайті судового влади від 23 квітня 2026 року (а.с. 89).
За приписами ст. 128, 131 Цивільного процесуального кодексу України відповідач вважається, повідомленим про розгляд справи належним чином.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, забезпечено всі процесуальні права у спосіб, передбачений Цивільного процесуального кодексу України. Таким чином відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідчин ості її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання.
Зі згоди позивача (представника) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
26 квітня 2023 року ОСОБА_1 підписала заяву анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг між АТ КБ «АЦКЕНТ-БАНК» .

Відповідачем підписана заява що встановлення кредитного ліміту за карткою / рахунком , якої відповідач прохала відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт. 
На визначених банком умовах 26 квітня 2023 року ОСОБА_1 підписала паспорт с споживчого кредиту « Кредитна карта «Зелена» де тип кредиту- кредитування рахунку з пільговим періодом кредитування; сума ліміту від 1000.00 до 200.000.00 грн. строк кредитування 240 місяців, мета споживчі потреби. 
Позивачем відкрито рахунок НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_2 та видані картки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 строком дії до 12/31 , встановлено картковий ліміт до 55000.00 грн. ( а.с.14-15).
Підписуючи паспорт споживчого кредиту відповідачка підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту , надану , виходячи з умов кредитування. Також останньої роз`яснено її право відмовитися від кредитування протягом 14 днів ( а.с.9-10, 11-12).
Відповідач користувався коштами, відповідно до виписки по кредиту рахунку ,наданому позивачем (а.с.16-33).
Станом на час звернення до суду заборгованість відповідача за даним кредитним Договором становить у суму 140 258.95 грн., яка складається з: 107564.39 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 32 694.56 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами.
Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частиною 1 ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведенням належним чином. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе за це відповідальність.
За приписами ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Приписами ст. ст. 626, 628 Цивільного кодексу України встановлено ,що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. ст. 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За приписами ст. 639 Цивільного кодексу України: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Таким чином, істотними умовами кредитного договору відповідно до вимог статей 638, 1054 Цивільного кодексу України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до положень ст. 1056-1Цивільного кодексу України позивальник має сплатити проценти за кредитним договором обумовлені договором або законом.
Стаття 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Висновок суду.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «АЦКЕНТ-БАНК» підлягають задоволенню.

Судові витрати.
Крім того з відповідача стягненню підлягає сума судових витрат сплачена позивачем при зверненні до суду та підтверджена документально, в розмірі 2422.40 грн. відповідно до положень ст.133, 141 Цивільного процесуального кодексу України.
Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 20200.00 грн. Суд зауважує.
За приписами ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.
Представником позивача на виконання вказаних вище вимог, а саме підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20200,00 грн., суду надано: Договір № 22012025 про надання правової допомоги від 08 квітня 205 року ( 40-43), додаткова угода №1 до Договору № 22012025 від 08 квітня 2025 року; акт приймання передачі до Договору про надання правової допомоги від 08 квітня 205 року ( а.с.48,50), свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю Ушакевич М.П. ( а.с.51).
Суд враховує, що дана категорія справ не відноситься до складних тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 3000.00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Таким чином, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, Суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81,89, 133, 141, 223, 247, 263-265, 274 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 3, 11, 15, 16, 509, 526, 527, 530, 625 1050, 1054 Цивільного кодексу України, Суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , відомості про місце роботи відсутні, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 на користь  АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ БАНК» (ЄДРПОУ 14360080, МФО №307770, вул. Батумська ду.11, м. Дніпро, 49074) заборгованість за договором про надання банківських послуг у розмірі 140258.95 грн. та судові витрати у розмірі 2422.40 грн. витрати на правову допомогу в сумі 3000.00 грн.
В іншій частині вимоги про стягнення витрат на правову допомогу - залишити без задоволення.
Повний текст рішення виготовлено 01 червня 2026 року . 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуального кодексу України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі:
Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ БАНК» (ЄДРПОУ 14360080, МФО №307770, вул. Батумська ду.11, м. Дніпро, 49074) 
Відповідач: ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , відомості про місце роботи відсутні, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий