справа № 379/1694/25
провадження № 22-ц/824/4381/2026
головуючий у суді І інстанції Зінкін В.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 29 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позивачка та її представник - адвокат Гаврильченко В.М. у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належно. 22.10.2025 представником позивачки, через підсистему ЄСІКС «Електронний суд», подано заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника, в зв`язку з великою віддаленістю від м. Черкаси, зайнятістю в іншому судовому засіданні, а також неможливістю прибуття позивачки, яка знаходиться за кордоном. Позовні вимоги просив задовольнити, строк на примирення не надавати, оскільки взаємні почуття між сторонами втрачені і примирення між ними неможливе.
Відповідач у судове засідання не з`явився, 29.10.2025 подав заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, а також надати строк на примирення шість місяців.
Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 29 жовтня 2025 року надано сторонам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк на примирення тривалістю 6 (шість) місяців з дня постановлення ухвали. Зупинено провадження у цивільній справі єдиний унікальний номер 379/1694/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Роз`яснено сторонам, що в разі досягнення примирення раніше встановленого строку, вони мають право звернутися до суду із спільною заявою про залишення позову без розгляду чи закриття провадження у справі.
Не погоджуючись із указаною ухвалою суду представник ОСОБА_1 - адвокат Гаврильченко В.М. звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для повторного вирішення питання про надання подружжю строку на примирення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що представник позивачки, адвокат Гаврильченко В М., подав заяву 22 жовтня 2025 року, в якій прямо зазначив про неможливість прибуття позивачки, оскільки вона перебуває за кордоном, та просив задовольнити позов без надання строку на примирення, оскільки «взаємні почуття між сторонами втрачені і примирення між ними неможливе». Незважаючи на цю чітку та обґрунтовану позицію, суд задовольнив лише клопотання відповідача, який просив надати строк шість місяців.
Зазначає, що в обґрунтування позовної заяви позивачка чітко зазначила, що взаємні почуття між сторонами втрачені і примирення між ними неможливе. Наполягання на розірванні шлюбу підкріплюється обставиною, яка була доведена до відома суду: позивач ОСОБА_1 проживає за кордоном вже понад 3,5 роки (з квітня 2022) та не веде з відповідачем жодних відносин. Цей факт свідчить про повне та остаточне припинення фактичного шлюбного зв`язку. Суд першої інстанції, обґрунтовуючи надання строку, послався виключно на «тривалість шлюбних стосунків». Такий підхід є формальним і повністю ігнорує якісний показник - тривалість роздільного проживання та повну відсутність спільного сімейного життя. Помилкове застосування судом загального принципу захисту сім`ї, без врахування конкретних фактичних обставин справи, призвело до необґрунтованої затримки судового процесу.
У відзиві на апеляційну скаргу сторона відповідача просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що Таращанським районним судом по справі постановлено ухвалу відповідно норм ЦПК України та СК України, яка є законною і обґрунтованою.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду щодо зупинення провадження у справі розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Надаючи сторонам строк для примирення, суд першої інстанції враховуючи тривалість шлюбних стосунків позивачки та відповідача, а також те, що надання сторонам строку для примирення не суперечить моральним засадам суспільства, вважав за необхідне надати їм строк для примирення з метою збереження їхніх шлюбних стосунків, тривалістю в шість місяців.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався положеннями п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, згідно яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення подружжя, крім випадків, передбачених частиною другою статті 111 Сімейного кодексу України.
Згідно частини 1 статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду.
Частиною 7 статті 240 ЦПК України визначено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.
При цьому, строк для примирення суд визначає на власний розсуд, в залежності від обставин справи.
Аналіз положень Сімейного Кодексу України та положень ЦПК України свідчить, що надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком, тому суд визначає строк для примирення сторін, виходячи з фактичних обставин справи.
Частина 1 статті 353 ЦПК України визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду в апеляційному порядку і який не передбачає можливості оскаржити ухвалу суду щодо надання сторонам строку на примирення у справі про розірвання шлюбу.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що позивачка фактично оскаржує ухвалу суду в частині визначення судом строку на примирення, посилаючись на те, що право на оскарження ухвали суду зазначено у резолютивній частині ухвали.
Дійсно у резолютивній частині ухвали зазначено, що вона може бути оскаржена в апеляційному порядку, при цьому, суд не конкретизував, що таке оскарження можливе виключно в частині зупинення провадження у справі, що передбачено п. 14 статті 353 ЦПК України.
Враховуючи, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 не містить доводів незаконності ухвали суду в частині зупинення провадження у справі, а ухвала в частині визначення строку, наданого судом на примирення сторін, оскарженню окремо від рішення суду в апеляційному порядку не підлягає, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування ухвали суду не встановлено.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права при постановлені оскаржуваної ухвали, тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 29 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий	Т.О. Писана	
Судді	К. П. Приходько	
		
	С.О. Журба