Справа № 373/2149/24
Провадження № 2/373/37/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне
01 червня 2026 року      м. Переяслав
Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі 
головуючої судді     Хасанової В.В.,
за участю
секретаря судового засідання    Гливи В.О.
представника позивача    Андрійченка В.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника за довіреністю Ванжі Н.В. 27.09.2024 звернулося до суду із позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 11.11.2023 у розмірі 318 666,67 грн станом на 08.09.2024 та судових витрат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим,що 04.11.2019 відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до позивача, у зв`язку із чим підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ № 151 від 13.12.2019 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України».
У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою». Ознайомившись із умовами кредитування, підписавши паспорт кредиту, 11.11.2023 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н про надання строкового кредиту у розмірі 300000,00 грн. Відповідно до умов договору кредитні кошти надаються у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача. Строк кредитування 36 місяців із річною відсотковою ставкою у розмірі 18 %. Зазначені документи підписані відповідачем за допомогою одноразового ОТР-пароля. Додатково із відповідачем також за допомогою ОТР-пароля підписано графік платежів.
Проте, відповідачем умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 08.09.2024 з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачем, становить 318666,67 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту ? 291666,67 грн , заборгованості за нарахованими відсотками – 27000,00 грн. 
Ухвалою суду від 01.10.2024 справу прийнято до провадження та постановлено проводити її розгляд в порядку загального позовного провадження. 
Відповідно до ухвали від 10.12.2024 провадження у справі було зупинене до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.
Ухвалою від 25.02.2026 справу прийнято до провадження суддею Хасановою В.В. відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями. Провадження у справі відновлено на підставі повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 за № 1/474 від 18.01.2026 про самовільне залишення 11.11.2024 ОСОБА_1 військової частини. Справу призначено до розгляду в підготовче засідання.
Ухвалою від 06.04.2026 підготовче провадження у справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті. 
Представник позивача Андрійченко В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. 
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Направлена на його ім`я судова повістка про явку в судове засідання на 11.05.2026 за адресою реєстрації вручена 15.04.2026. Повторно направлена судова повістка на 01.06.2026 повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до вимог ст. 280, 281 ЦПК України судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи.
У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову.
За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Статтями 76-79 ЦПК України врегульовано, що доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.
Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 04.11.2019 ОСОБА_1 подав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ № 151 від 13.12.2019 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України».
11.11.2023 відповідач у системі дистанційного обслуговування «Приват24» ознайомившись із актуальними умовами кредитування, підписавши за допомогою ОТР-пароля паспорт споживчого кредиту «Кредит готівкою» та Графік платежів, уклав кредитний договір б/н про надання строкового кредиту. Договір також підписаний відповідачем ОТР-паролем. 
За умовами договору (п. 1) сума кредиту становить 300000,00 грн, строк кредитування 36 місяців. Річна відсоткова ставка становить 18 %. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно у розмірі 1,5 % від загальної суми кредиту, що встановлено Графіком платежів, в якому відображено детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом (тіло кредиту та відсотки) становить 462000,00 грн. Загальні витрати (проценти) за кредитом становлять 162000,00 грн.
Відповідно до п. 2.2 Договору кредитні кошти надаються шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника НОМЕР_2 . 
Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 , судом встановлено, що на картковому рахунку №  НОМЕР_3 , який стартував 11.11.2023, був встановлений кредитний ліміт 300000,00 грн. 
З виписки за договором б/н від 11.11.2023 про рух коштів на рахунку (№ картки НОМЕР_3 ) відповідача за період з 11.11.2023 по 09.09.2024 встановлено, що витрати становлять 331500,00 грн, надходження – 12833,33 грн. Залишок після операції станом на 12.06.2024 становить – - 318666,67 грн.
З наданого банком розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 08.09.2025, з урахуванням внесених 22.12.2023 відповідачем коштів на погашення заборгованості у розмірі 12833,00 грн, становить 318666,67 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту ? 291666,67 грн, заборгованості за нарахованими відсотками – 27000,00 грн. 
Судом встановлено, що між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування».
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до норм ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За правилами ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За правилами ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. 
Статтею 1069 ЦК України передбачено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом.
Письмовими матеріалами доведено, що відповідно до заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 04.11.2019 та кредитного договору б/н від 11.11.2023 відповідач ознайомився з Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку та зобов`язався виконувати їх умови, йому було доведено до відома інформацію про споживчий кредит шляхом роз`яснення інформації про умови кредитування та про наслідки неналежного виконання умов договору, що він засвідчив своїм підписом у Заяві та кредитному договорі.
Також наявні матеріали справи дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем було отримано кредитні кошти у розмірі 300000,00 грн і він користувався ними, через що, у зв`язку з поданням позову (вимогою про повернення коштів), в нього виник обов`язок щодо повернення цих коштів.
Станом на 08.09.2024, з урахуванням внесених коштів на погашення кредиту відповідачем, його заборгованість за кредитним договором б/н від 11.11.2023 становить 318666,67 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту ? 291666,67 грн, заборгованості за нарахованими відсотками – 27000,00 грн. 
Враховуючи, що в порушення зобов`язань за кредитним договором щодо повернення чергової суми кредиту, відповідач порушив права кредитора, у відповідності до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України позивач має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. 
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 318666,67 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту ? 291666,67 грн, заборгованості за нарахованими відсотками – 27000,00 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3824,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 11.11.2023 у розмірі 318666 (триста вісімнадцять тисяч шістсот шістдесят шість) гривень 67 коп. станом на 08.09.2025 та судові витрати у розмірі 3824 (три тисячі вісімсот двадцять чотири) гривні 00 коп. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», адреса місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. № 1Д, м. Київ, 01001, код ЄДРПОУ 14360570;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя       В.В.Хасанова