ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

22 червня 2026 року	Справа №160/14483/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Державної установи "Криворізька виправна колонія(№80)" до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування постанови,-

У С Т А Н О В И В:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Державної установи "Криворізька виправна колонія(№80)" до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування постанови державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ценцури Яни Володимирівни, від 25.05.2026 року у виконавчому провадженні ВП №81082755.
В обґрунтування позовних вимог зазначає про протиправність спірної постанови, посилаючись на неправомірний розрахунок суми виконавчого збору, що підлягає стягненню, як за виконання рішення немайнового характеру. Указує, що за змістом резолютивної частини рішення суду від 30 березня 2026 року у справі №160/2785/26 зобов`язано нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.03.2018 року по 28.01.2020 року індексацію - різницю грошового забезпечення 4 463,15 гривень щомісячно. Наведене свідчить про грошове вираження матеріально-правової вимоги стягувача, та відповідно свідчить про її майновий характер, відповідно, виконавчий збір повинен становити 10% від нарахованої суми індексації, а не чотири мінімальні розміри заробітної плати, як це помилково визначив відповідач за оскарженої постановою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2026 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу у порядку, визначеному ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач скористався наданим правом та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому указав про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на їх необгрунтованість. Зазначає, що позивачем не надано доказів сплати виконавчого збору відповідно до вимог ст. ст. 27, 43, 71 Закону України «Про виконавче провадження».
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що на примусовому виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження №81082755 з виконання виконавчого листа № 160/7281/25 від 30.03.2026 виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом про зобов`язання Державну установу "Криворізька виправна колонія (№80)" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 28.01.2020 року індексацію - різницю грошового забезпечення 4 463,15 гривень щомісячно, що розраховується як різниця між сумою індексаціїі розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням виплачених сум.
Предметом спору у цій справі є постанови відповідача від 25.05.2026 року ВП №81082755 про стягнення виконавчого збору у розмірі 34 588,00 грн.
Не є спірним, що сума судового збору визначена за виконання рішення немайнового характеру у розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати.
На думку позивача, у спірному випадку має місце рішення майнового характеру, відповідно, виконавчий збір повинен становити 10%.
Вказані обставини і слугували підставою для звернення до суду із цим позовом.
При вирішені спору суд виходить із того, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів.
За правилами частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
При цьому, відповідно до визначення частини першої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчим збором є збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
За змістом частин другої - четвертої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Суд зазначає, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.
Тобто, будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.
Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.
Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17 (провадження № 12-76гс18) та від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс200.
Судом встановлено, що спірну постанову прийнято на підставі виконавчого листа № 160/7281/25 від 30.03.2026 виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом про зобов`язання Державну установу "Криворізька виправна колонія (№80)" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 28.01.2020 року індексацію - різницю грошового забезпечення 4 463,15 гривень щомісячно, що розраховується як різниця між сумою індексаціїі розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням виплачених сум
На переконання суду, вимоги щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення 4 463,15 гривень щомісячно є майновими позовними вимогами, оскільки їх об`єктом виступає благо, яке підлягає грошовій оцінці, відповідно розмір виконавчого збору у такому випадку мала обраховуватися з урахуванням суми індексації грошового забезпечення, яку рішенням суду зобов`язано перерахувати та виплатити, тобто як зі спору майнового характеру.
Про майновий характер спірних правовідносин також свідчить та обставина, що державний виконавець під час вирішення питання про належне виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року у справі №160/2785/26, повинен перевірити не лише факт такого нарахування та виплати, а й пересвідчитись у правильності та повноті такого нарахування та виплати, оскільки в іншому випадку, боржник може нарахувати відповідні суми в порушення встановлено порядку та виплатити суму в меншому ніж передбачено діючим законодавством
Отже, оскільки спірний вирішений рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року у справі №160/2785/26, мав майновий характер, то відповідно, виконавчий збір повинен становити 10% від нарахованої суми індексації, а не чотири мінімальні розміри заробітної плати, як це визначено відповідач за оскарженої постановою.
За наведених обставин, суд доходить висновку, що приймаючи оскаржену постанову відповідач допустився порушень вимог спеціального законодавства, у зв`язку з чим така постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а позовні вимог задоволенню відповідно
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Державної установи "Криворізька виправна колонія(№80)" – задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ценцури Яни Володимирівни, від 25.05.2026 року ВП №81082755 про стягнення виконавчого збору.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи. 
Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна