_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/1749/26
Провадження № 2/947/1547/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.05.2026 року
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Гниличенко М.В.
при секретарі - Тіщенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справуза позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» звернувся через систему «Електронний суд» до Київського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 403575925 від 11.10.2021 року у загальному розмірі 66224,27 грн. тасплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2026 року справу за вказаним позовом розподілено судді Гниличенко М.В.
Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 05.02.2026 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України.
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» - Паладич А.О. в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, одночасно з позовом було надано клопотання, яким просить провести розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце його проведення сповіщалась належним чином за зареєстрованим місцем проживання -  АДРЕСА_1 , причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення слухання справи або про розгляд справи за її відсутності, до суду не надходило. Зворотні рекомендовані поштові повідомлення повернуто з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомлення в розумінні п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України.
Правом на подання відзиву відповідач не скористався, доводи позову не спростовано.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, дослідивши матеріали справи в електронному вигляді, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 06.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю « Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1  було укладено Договір кредитної лінії № 403575925.
06.10.2021, після попередньої реєстрації позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», що знаходиться в мережі Інтернет за адресою https://moneyveo.ua/ і направлення позичальником засобами ІТС первісному кредитору заявки на отримання кредиту, ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» у відповідь сформувало і надало для ознайомлення позичальнику Договір кредитної лінії № 403575925. Також, ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» направило ОСОБА_1 на номер мобільного телефону НОМЕР_1 одноразовий ідентифікатор U6Z89S6Q, котрий позичальником було введено у відповідному розділі ІТС 06.10.2021 23:54:32. 
Таким чином, між сторонами ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 , було укладено Договір кредитної лінії №403575925 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету позичальником, первісний кредитор здійснив ідентифікацію (встановлення особи шляхом отримання її ідентифікаційних даних) і верифікацію (перевірку і підтвердження належності відповідній особі ідентифікаційних даних) особи в порядку, передбаченому пунктом 2 розділу 31 «Порядку ідентифікації, верифікації клієнта (представника клієнта)» (Додатку 2 до «Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2020 № 107. Тобто отримання ідентифікаційних даних і їх верифікація із використанням системи BankID НБУ. 
Інформація про те, що ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» є учасником системи BankID НБУ із статусом «абонент-надавач послуг» з 22.12.2018 року (вузол доступу Moneyveo, https://moneyveo.ua/ ) наявна на офіційній веб-сторінці Національного Банку України за посиланням https://bank.gov.ua/ua/bank-id-nbu/abonents (пошук за найменуванням або кодом ЄДРПОУ). Таким чином, особу, що вчиняла дії в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора (особистому кабінеті на сайті https://moneyveo.ua/), було встановлено - ОСОБА_1 .
Відповідно до п.1.1 Договору на умовах, встановлених Договором, Кредитодавець надає позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту від 2000,00 до 50000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту. Строк дії Договору, відповідно до п.1.7. становить 5 років.
ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти. Згідно із Розрахунком заборгованості позичальником за строк дії Договору використано кредитний ліміт (отримано кошти) у розмірі 9692,00 грн.
Як вбачається із позову, відповідач здійснював часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 403575925 від 06.10.2021 року, шляхом здійснення платежів, зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Сплачуючи кредит, відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано.
Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц, а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу».
Окрім цього, позивач зазначає, що, згідно із отриманою від первісного кредитора інформацією, відповідач в загальній кількості дев`ть разів оформлював кредитні відносини з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання Кредитного договору.
В подальшому відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, не здійснивши повернення суми наданого йому кредиту і процентів, нарахованих з строк користування кредитом, в повному обсязі або не сплативши взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 року, відповідно до умов якого, клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 
Таким чином, право вимоги щодо заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №403575925 від 06.10.2021 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 27.06.2023 року відповідно до Реєстру прав вимоги №237 від 27.06.2023 до договору факторингу № 28/1118- 01 від 28.11.2018 року, до заяви сформовано Витяг з реєстру боржників, який стосуються саме заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №403575925 від 06.10.2021 року.
В подальшому 02.05.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №02/0524-01/01-11/24, відповідно до умов якого, клієнт зобов`язується відступити (передати) Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги до цього Договору, а Фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення Прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та строки встановлені цим договором.
Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу № 02/0524-
01/01.02-11/24 від 02.05.2024 року, заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № 403575925 (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 66224,27 грн. 
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Кредитор у зобов`язанні замінюється іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином - відступлення права вимоги (пункт 1 частина 1 статті 512 ЦК України). Таким чином, в силу положень статей 512 та 1077 ЦК України, а також Договору факторингу позивач набув прав (статусу) кредитора та всіх прав вимог за Кредитним договором по відношенню до відповідача.
Суд зазначає, що перехід права вимоги за кредитним договором № 2403575925 від 06.10.2021 року до позивача встановлено належними та допустимими доказами, вищевказані договори факторингу у встановленому законом порядку не спростовані та є чинними.
Проте, суд не погоджується з розміром відсотків за користування кредитними коштами, які заявлено до стягнення з відповідача на користь позивача.
Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 2403575925 від 06.10.2021 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» складає: - заборгованості по тілу кредиту 9692,00 грн. та заборгованості по відсотках - 56532,27 грн., всього 66224,27 грн.
Тобто, заборгованість за відсотками більш ніж в п`ять разів перевищує заборгованість за основним боргом.
Разом з тим, згідно ч.ч.1-2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Таким чином, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відсотків річних за користування кредитними коштами, оскільки вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних за користування кредитними коштами.
Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.02.2025 року у справі 679/1103/23.
З огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення відсотків за користування кредитними коштами, та враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, апеляційний суд вважає за можливе зменшити заявлений позивачем до стягнення розмір відсотків за користування кредитними коштами до розміру основного боргу та стягнути з відповідача на користь позивача відсотки у розмірі 9692,00 грн.
Інше не відповідало б принципам справедливості, розумності і пропорційності.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, направлена на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 627 ЦК України також встановлено свободу договору, з посиланням на статтю 6 зазначеного Кодексу із зазначенням того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВЕА» заборгованість у загальному розмірі 19384,00 грн., з яких 9692,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9692,00 грн. заборгованість за відсотками.
За правилами ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на 0,29%, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» слід стягнути судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 708,82 грн.
Керуючись ст.ст. 3-7, 10-13, 18, 11, 76-83, 95, 133, 141, 174, 213, 228, 229, 241-246, 258, 259,263-268,272,273 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 1050, 1054,1055,1077,1078 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 37616221,) заборгованість за Договором кредитної лінії № 403575925 від 06.10.2021 року у розмірі 19384 / дев`ятнадцять тисяч триста вісімдесят чотири/ гривні 00 копійок.
В решті вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул.Іллінська, буд.8) судовий збір у розмірі 708 /сімсот вісім/ гривень 82 копійок.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Повний текст рішення складено та підписано 19.05.2026 року.

Суддя            М. В. Гниличенко