Справа № 165/1677/25
Провадження № 2/165/99/26 

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року м. Нововолинськ 

Нововолинський міський суд Волинської області в складі: 

головуючого судді Василюка А.В.,
за участю секретаря Навроцької М.Р., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Нововолинську, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами
встановив:

14 травня 2025 року представник ТзОВ «ФК «ЄАПР» Грибанов Д.В. звернувся до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18 січня 2022 року між ТзОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики №74428814, за умовами якого (п.2.1) позикодавець зобов`язувався передати позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 10000 грн, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язувалася повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики та сплатити позикодавцю окрему плату. 14 червня 2021 року між ТзОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «ФК «ЄАПР» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТзОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передав, а ТзОВ «ФК «ЄАПР», за окрему плату, прийняв право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстру боржників, включно за договором №74428814 у розмірі 15982,84 грн. 08 квітня 2024 року між ТзОВ «Аванс-Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №12993-04/2024. 20 серпня 2024 року між ТзОВ «Аванс Кредит» та ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №20082024. 01 квітня 2024 року між ТзОВ «Аванс-Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №01295-04/2024, а 25 липня 2024 року між ТзОВ «Аванс Кредит» та ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №25072024. У відповідності до умов вказаних договорів факторингу, ТзОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передав, а ТзОВ «ФК «ЄАПР», за окрему плату, прийняв право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстру боржників, включно за договорами №12993-04/2024, №01295-04/2024. Всупереч умовам договорів, незважаючи на письмові повідомлення, відповідач не здійснила необхідних платежів для погашення заборгованості, тобто порушила взяті на себе зобов`язання. З огляду на вищевикладене, представник ТзОВ «ФК «ЄАПР», просить стягнути з ОСОБА_1 в користь кредитора ТзОВ «ФК «ЄАПР» 15982,84 грн. заборгованості за договором №74428814, 10000 грн. за кредитним договором №12993-04/2024, а також 20950 грн. за кредитним договором №01295-04/2024, всього 46932,84 грн. і понесені судові витрати у справі.
Ухвалою від 15 травня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ним копії ухвали.
Представник позивача ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання 24 червня 2026 року не з`явився, Грибанов Д.В., діючи на підставі довіреності (а.с.59), в п.4 прохальної частини позовної заяви просив суд проводити розгляд справи у відсутності представника позивача і у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.6).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з частковим погашенням заборгованості та долучила квитанцію про зарахування коштів на рахунок позивача з метою врегулювання нею спору в розмірі 1000 грн. (а.с. 111).
Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Пунктом 3 ч.1 ст.43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, з дотриманням завдань, принципів господарського судочинства, передбачених нормою ст.2 ЦПК України, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. При цьому, підставою для відкладення розгляду справи є наявність для цього обґрунтованих причин.
Верховний Суд вже неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що повноваження щодо відкладення судового розгляду на підставі поданого учасниками судового процесу клопотання є дискреційними.
Та обставина, що відповідні повноваження суду є дискреційними не створює імунітету від перевірки належності застосування судом свого розсуду при розгляді справи на предмет відповідності такого цілям та завданням, які стоять перед судом, та в аспекті відповідності таких дій принципу верховенства права як стримуючого фактору.
Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися у судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів (доказів) достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обгрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (Постанова КЦС ВС від 24.10.2024 №752/8103/13-7 (61-6892св23).
Необґрунтоване відкладення розгляду справи призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.
З огляду на вищевикладене, враховуючи неодноразове задоволення клопотань відповідача про відкладення розгляду справи з метою надання можливості врегулювання спору в добровільному порядку, беручи до уваги те, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, або сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи по суті, та вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Рішення складено судом 01 липня 2026 року. 
Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
18 січня 2022 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики №74428814, відповідно до якого ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало позичальнику кошти у розмірі 10000 грн. на строк 64 дні, з базовою процентною ставкою 1,6 % в день (а.с.8). 
Кредитний договір був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача, про що зазначено п.20 договору (зазначені також адреса, реквізити та підписи сторін).
У додатку №1 (графік платежів) до договору – таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, сторони погодили усі платежі за кредитом, включно проценти за користування коштами (а.с.8 зворот).
Будь-яких належних доказів на спростування отримання відповідачем кредиту та його вартості, відповідачем надано не було.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права Первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
14 червня 2021 року між ТзОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №14/06/21 (а.с. 9-14).
Згідно з п.1.1 договору факторингу, зі змінами та доповненнями, відповідно до долучених додаткових угод (а.с.11-12), фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимоги та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. 
Відповідно до копії акту прийому – передачі реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року (а.с.13), а також долученого витягу з реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року (а.с. 14) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на кошти в розмірі 15982,84 грн.
Згідно з наданим розрахунком, станом на 31 березня 2025 року, заборгованість ОСОБА_1 за підрахунком позивача становить 15982,84 грн., з яких: 10000 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 7847,15 грн. заборгованості за відсотками (а.с. 15). 
08 квітня 2024 року між ТзОВ «Аванс-Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №12993-04/2024 (а.с.19-22). Відповідно до п.п.1.6 п.1 кредитного договору, кошти кредиту (2500 грн) надавалися ТзОВ «Аванс-Кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТзОВ «Авенс Кредит» суми кредиту за реквізитами, згідно п.п.1.6 п.1 кредитного договору. Кредит надавався строком на 120 днів (дата погашення кредиту 05.08.2024 (п.1.2), з денною процентною ставкою 2,50%, яка застосовується в межах строку кредитування (п.1.4.1).
Інформація про споживчий кредит надавалася споживачу до укладення договору у формі паспорту споживчого кредиту (а.с.24).
Кредитний договір був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача, про що зазначено п.8 кредитного договору (зазначені також адреса, реквізити та підписи сторін).
Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, ними дотримано письмову форму укладення кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст.639, ст.1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов.
Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19), від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20).
Частиною 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Директор ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» ОСОБА_2 у листі повідомленні від 30 січня 2025 року (а.с.26) повідомв про успішне перерахування 08 квітня 2024 року коштів у розмірі 2500 грн. на номер карткового рахунку, зазначеного в договорі №12993-04/2024.
20 серпня 2024 року між ТзОВ «Аванс Кредит» та ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №20082024 (а.с. 9-14).
Згідно з п.1.1 договору факторингу, зі змінами та доповненнями, відповідно до долученої додаткової угоди, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання , плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимоги та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору 
Відповідно до копії акту прийому – передачі реєстру боржників від 20 серпня 2024 року (а.с.30), а також долученого витягу з реєстру боржників від 20 серпня 2024 року (а.с.31) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на кошти в розмірі 10000 грн.
Згідно з наданим розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 , за підрахунком позивача, за договором №12993-04/2024, становить 10000 грн., з яких: 2500 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 7500 грн. заборгованості за відсотками (а.с. 32-33). 
01 квітня 2024 року між ТзОВ «Аванс-Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №01295-04/2024 (а.с.35-37). Відповідно до п.п.1.6 п.1 кредитного договору, кошти кредиту у розмірі 5500 грн надавалися ТзОВ «Аванс-Кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТзОВ «Авенс Кредит» суми кредиту за реквізитами, згідно п.п.1.6 п.1 кредитного договору. Кредит надавався строком на 120 днів, дата погашення кредиту 29.07.2024 (п.1.2), з денною процентною ставкою 2,50%, яка застосовується в межах строку кредитування (п.1.4.1).
Інформація про споживчий кредит надавалася споживачу до укладення договору у формі паспорту споживчого кредиту (а.с.39-40).
Кредитний договір був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача, про що зазначено п.8 кредитного договору (зазначені також адреса, реквізити та підписи сторін).
Директор ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» ОСОБА_2 у листі повідомленні від 30 січня 2025 року (а.с.41) повідомив про успішне перерахування 01 квітня 2024 року коштів у розмірі 5500 грн. на номер карткового рахунку зазначеного в договорі №01295-04/2024.
Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, ними дотримано письмову форму укладення кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст.639, ст.1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов.
25 липня 2024 року між ТзОВ «Аванс Кредит» та ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №25072024 (а.с. 42-44).
Згідно з п.1.1 договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання , плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимоги та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору 
Відповідно до копії акту прийому – передачі реєстру боржників від 20 серпня 2024 року (а.с.30), а також долученого витягу з реєстру боржників від 25 липня 2024 року (а.с. 45) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на грошові кошти в розмірі 20950 грн.
Згідно з наданим розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 , за підрахунком первісного кредитора за договором №01295-04/2024 становить 20950 грн., з яких: 5500 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 15450 грн. заборгованості за відсотками (а.с. 47). 
За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
При ухваленні рішення у справі суд бере до уваги те, що вищевказані кредитні договори були укладені між відповідачем та відповідною фінансовою установою, що містить суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами, строк їх повернення та нарахування.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст.76, ст.77, ст.78, ст.79, ст.80, ст.81 ЦПК України на спростування вказаних вище обставин.
Суд, аналізуючи спірні правовідносини в контексті зазначених норм права, встановив, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем договорів з первісними кредиторами, після підписання яких між сторонами договорів виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникли зобов`язання повернути кредиторам кошти відповідно до умов договорів та сплатити відсотки за користування ними.
Враховуючи те, що за умовами договорів відповідач ОСОБА_1 отримала кредитні кошти та користувалася ними, однак їх у встановлені строки не повернула та враховуючи правові висновки Верховного Суду у постановах від 05.03.2023 у справі №910/4518/16, від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача неповернутого тіла кредиту (заборгованості за основною сумою боргу) за вищезазначенми трьома договорами, в загальному розмірі 16135,69 грн. 
При цьому, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, крім заборгованості за основним боргом, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за процентами, які нараховувалися первісними кредиторами за користування відповідачем кредитними коштами у розмірі 7847,15 грн. (договір №74428814), 7500 грн. (договір №12993-04/2024) та 15450 грн. (договір №01295-04/2024).
Оскільки надані позивачем розрахунки заборгованості не були спростовані відповідачем, суд, з огляду на встановлений строк кредитування, вважає доведеним розмір заборгованості за відсотками, що нараховані позивачем.
Однак, вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за вказаними договорами, суд бере до уваги квитанції та платіжні інструкції про зарахування відповідачем коштів на рахунок позивача на оплату вказаної заборгованості (а.с.74, 81, 88, 94, 100, 107,113) на загальну суму 10510 грн., а тому суд стягує з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «ЄАПБ» загальну заборгованість за відсотками за вказаними договорами за різницею сум, що сплачені, тобто в розмірі 20287,15 грн. 
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1847,08 грн., що підтверджується документально (а.с. 7) та пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись ст.12, ст.13, ст.81, ст.89, ст.141, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.272, ст.273 ЦК України, на підставі ст.257, ст.258, ст.259, ст.260, ст.261, ст.263, ст.264, ст.512, ст.514, ст.1054, ст.1077, ст.1078 ЦК України, суд

ухвалив:
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: вул. Симона Петлюри, буд.30, м. Київ, 01032) 36422 (тридцять шість тисяч чотириста двадцять дві) грн. 84 коп. заборгованості за договорами: №74428814, №12993-04/2024, №01295-04/2024.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: вул. Симона Петлюри, буд.30, м. Київ, 01032) 2361 (дві тисячі триста шістдесят одна) грн. 84 коп. судового збору.
У решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя   підпис  А.В. Василюк