П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4563/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Жданкіна Н.В. 
Суддя-доповідач - Біла Л.М. 
01 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Білої Л.М. 
суддів: Гонтарука В. М.  Моніча Б.С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 позов задоволено.
Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №025350012992 від 13.03.2025 про відмову у призначенні пенсії.
Відповідача зобов`язано зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи трактористом у СТОВ «Тростянчик» Гайсинського (раніше Тростянецького) району Вінницької області з 01.01.2003 по 29.12.2023 згідно записів трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 21.02.1989 та довідки №1 від 02.01.2024 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.03.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.
Позивач 05.03.2025 звернувся до територіального відділу Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Зазначена заява за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №025350012992 від 13.03.2025 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
У спірному рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 38 років 00 місяців 25 днів. Пільговий стаж особи становить 12 років 04 місяці 18 днів.
До пільгового стажу не взято до уваги відомості про період пільгової роботи у СТОВ "Тростянчик" згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 02.01.2024 № 1 та акту зустрічної перевірки, оскільки посада вказана в довідці не відповідає посаді згідно пункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування".
Не погоджуючись таким рішенням пенсійного органу, позивач і звернувся до суду із даною позовною заявою.
За результатом розгляду матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення.
Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону № 1058-IV).
Статтею 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років, мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Аналогічні за змістом норми містить і Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.
Відповідно до пункту 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Приписами пункту 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній.
Як встановлено з матеріалів справи, позивач просить зарахувати до його пільгового стажу періоди роботи трактористом у СТОВ «Тростянчик» Гайсинського (раніше Тростянецького) району Вінницької області з 01.01.2003 по 29.12.2023, згідно довідки СТОВ «Тростянчик» с. Тростянчик від 02.01.2025 за №1 про підтвердження наявного у позивача трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Так, згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №025350012992 від 13.03.2025 до пільгового стажу позивача не зараховано період пільгової роботи у СТОВ "Тростянчик" згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 02.01.2024 № 1 та акту зустрічної перевірки, оскільки посада вказана в довідці не відповідає посаді згідно пункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування".
Судом першої інстанції достеменно встановлено, що згідно трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 21.02.1989 та довідки №1 від 02.01.2024 підтверджуються періоди роботи позивача на посаді тракториста:
з 01.01.2003 наказ № 1 від 21.01.2003 по 01.12.2005 наказ № 37 від 30.11.2005;
з 12.04.2006 наказ № 14 від 11.04.2006 по 01.12.2006 наказ № 48 від 01.12.2006;
з 13.04.2007 наказ № 23 від 13.04.2007 по 03.12.2007 наказ № 86 від 03.12.2007;
з 24.04.2008 наказ № 35 від 24.04.2008 по 02.01.2009 наказ № 1 від 02.01.2009;
з 10.04.2009 наказ № 17 від 10.04.2009 по 02.01.2010 наказ № 1 від 02.01.2010;
з 15.05.2010 наказ № 39 від 15.05.2010 по 01.12.2010 наказ № 62 від 01.12.2010;
з 28.05.2011 наказ № 29 від 28.05.2011 по 19.01.2012 наказ № 2 від 19.01.2012;
з 30.05.2012 наказ № 26 від 30.05.2012 по 01.12.2012 наказ № 43 від 01.12.2012;
з 31.05.2013 наказ № 29 від 31.05.2013 по 27.01.2014 наказ № 2 від 27.01.2014;
з 30.05.2014 наказ № 20 від 30.05.2014 по 01.12.2014 наказ № 46 від 01.12.2014;
з 29.05.2015 наказ № 25 від 29.05.2015 по 30.11.2015 наказ № 50 від 30.11.2015;
з 31.05.2016 наказ № 24 від 30.05.2016 по 30.11.2016 наказ № 47 від 30.11.2016;
з 25.04.2017 наказ № 14 від 24.04.2017 по 31.10.2017 наказ № 36 від 31.10.2017;
з 18.04.2018 наказ № 7 від 17.04.2018 по 30.11.2018 наказ № 44 від 30.11.2018;
з 31.05.2019 наказ № 13 від 30.05.2019 по 27.12.2019 наказ № 25 від 27.12.2019;
з 29.05.2020 наказ № 12 від 28.05.2020 по 31.12.2020 наказ № 38 від 31.12.2020;
з 02.04.2021 наказ № 8 від 01.04.2021 по 31.12.2021 наказ № 55 від 31.12.2021;
з 01.04.2022 наказ № 9 від 31.03.2022 по 30.11.2022 наказ № 41 від 30.11.2022;
з 01.05.2023 наказ № 17 від 28.04.2023 по 29.12.2023 наказ № 50 від 29.12.2023.
Також, слід врахувати, що кваліфікація тракториста-машиніста підтверджена Дипломом про присвоєння кваліфікації "тракторист-машиніст" серії НОМЕР_2 , виданим 30.06.1988.
Підставою для неврахування вказаних періодів роботи позивача до пільгового стажу згідно трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 21.02.1989 та довідки №1 від 02.01.2024, зазначено, що вказана у трудовій книжці посада не відповідає п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17 дійшов висновку, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах. Неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не можуть бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. У свою чергу, недоліки ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не можуть бути підставою для позбавлення особи її права на соціальний захист.
У свою чергу згідно з вимогами статті 101 Закону № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Отже, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву або розбіжностей в документах, які враховуються при обчисленні пенсії, відповідач має вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
При цьому, відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірні записи у трудовій книжці є недійсними та недостовірними.
Таким чином, суд першої інстанції вірно виснував, що відповідач протиправно відмовив у зарахуванні до пільгового стажу позивача періодів його роботи трактористом у СТОВ «Тростянчик» Гайсинського (раніше Тростянецького) району Вінницької області з 01.01.2003 по 29.12.2023.
Суд першої інстанції обрав належний спосіб поновлення порушених прав позивача шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу не зараховані періоди роботи позивача трактористом у СТОВ «Тростянчик» Гайсинського (раніше Тростянецького) району Вінницької області з 01.01.2003 по 29.12.2023 згідно записів трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 21.02.1989 та довідки №1 від 02.01.2024.
Враховуючи викладене, оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №025350012992 від 13.03.2025 є протиправними та підлягає скасуванню.
Стосовно позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 05.03.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, то суд першої інстанції доцільно врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові Верховного Суду у справі №500/1216/23 від 08 лютого 2024 року, відповідно до яких дії зобов`язального характеру щодо призначення пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.
Враховуючи протиправність оскаржуваного рішення, є всі підстави для зобов`язання Головне управління пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди його роботи трактористом у СТОВ «Тростянчик» Гайсинського (раніше Тростянецького) району Вінницької області з 01.01.2003 по 29.12.2023 згідно записів трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 21.02.1989 та довідки №1 від 02.01.2024 та повторно розглянути заяву позивача від 05.03.2025 про призначення пенсії.
Відтак, рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Головуючий	 		Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Гонтарук В. М.    Моніч Б.С.