Справа № 127/8493/26 
Провадження № 2/127/2466/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року 	Вінницький міський суд Вінницької області	

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,
за участю секретарі Бральчук Р.А.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про захист прав споживачів шляхомрозірвання договору купівлі-продажу, повернення коштів та стягнення моральної шкоди, –

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про захист прав споживачів шляхомрозірвання договору купівлі-продажу, повернення коштів та стягнення моральної шкоди, мотивуючи тим, що 26.12.2025 року в магазині Comfy (м. Вінниця, вул. М. Оводова, 51) нею було придбано багатофункціональний пристрій (БФП) Brother DCP-T420W вартістю 7599,00 грн. Однак при першій спробі запуску пристрій виявився технічно несправним - не спрацювала базова функція закачування чорнила в систему друку, що унеможливлює використання товару за призначенням. Згідно з п. 12 ст. 1 ЗаконуУкраїни «Про захист прав споживачів» даний недолік є істотним, оскільки він робить неможливим використання товару згідно з його цільовим призначенням і виник з вини виробника (продавця). Під час спроби налаштування позивачем програмного забезпечення було виявлено, що Україна відсутня у переліку регіонів підтримки виробника. Офіційне програмне забезпечення автоматично пропонує регіон «Болгарія», а при спробі інсталяції драйверів через інші доступні регіони процес зупиняється на 30% через помилку ідентифікації пристрою. Це є порушенням ст. 15 Закону, оскільки її, як споживача, не було належним чином поінформовано про обмеження використання товару в її регіоні та відсутність офіційної локалізації. Позивачем було самостійно здійснено перевірку серійного номера виробу E80716B2H547932 на глобальному офіційному сайті виробника Brother. Система видала результат: «Entered serial number is unknown» (введений серійний номер невідомий). В зв`язку з цим, позивач стверджує, що відповідач реалізував «сірий» (контрафактний) товар, ввезений в Україну поза межами офіційного імпорту, що тягне за собою відсутність офіційної гарантії та сервісної підтримки виробника.
Отже, відповідач продав «цифровий труп» — пристрій, який не можливо оновити, налаштувати чи отримати для нього драйвери, оскільки він є «чужим» для нашого регіону. Продаж такого товару без попередження про обмеження є свідомим введенням в оману.
08.01.2026 року позивачем було направлено відповідачу письмову досудову претензію з вимогою розірвати договір та повернути кошти, проте їй було відмовлено з посиланням на те, що
товар є вживаним через залиття фарби в контейнери. Проте, залиття фарби - це не використання, а процедура перевірки якості товару. Твердження відповідача, на дуку позивача, є маніпулятивним і спрямованим на уникнення відповідальності за продаж бракованого сірого товару. Також продавець наполягаюв на ремонті виробу у власному сервісному центрі за рахунок покупця.
Внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_1 опинилася у стані постійного психологічного стресу. Замість святкування Нового року вона була змушена витрачати час на безплідні переговори з гарячою лінією, де її фактично звинувачували у несправності принтера. Принизливі фрази персоналу: «це ваші проблеми» та місяць ігнорування її прав призвели до погіршення здоров`я (задишка, стресовий стан). Моральну шкоду позивач оцінює у сумі від 3000,00 грн. (мінімум), або на розсуд суду. 
Згідно з ч. 9 ст. 12 Закону, за кожний день затримки виконання вимоги про повернення коштів споживачеві сплачується пеня в розмірі 3% від вартості товару. Оскільки термін виконання вимоги минув 20.01.2026, нарахування пені розпочато з 21.01.2026 року.
На підставі викладеного ОСОБА_1 змушена була звернутися до суду з цим позовом та просила:
- розірвати договір купівлі-продажу БФП Brother DCP-T420W, укладений 26.12.2025 року;
- стягнути з ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» на її користь вартість товару у розмірі 7599,00 грн.;
- стягнути з відповідача пеню у розмірі 3% за кожен день прострочення повернення коштів, починаючи з 21.01.2026 року до моменту ухвалення рішення суду;
- стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі мінімум 3000,00 грн. або на розгляд суду;
Ухвалою суду від 24.03.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов.
На виконання вимог ухвали суду представником відповідача було надіслано суду відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач заперечує проти позову у повному обсязі заявлених позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи із наступного. 26.12.2025 у магазині «COMFY», за адресою: м. Вінниця, вул. М. Оводова, 51 (далі – Магазин), Позивачем придбано БФП кольорового друку Brother DCP-T420W з Wi-Fi (далі – товар), що підтверджується фіскальним чеком. Незважаючи на пропозицію відповідача направити товар на діагностику та/або ремонт до АСЦ, позивач з письмовими вимогами щодо проведення діагностики та/або ремонту або проведення незалежної експертизи товару не зверталася. Оскільки такі вимоги відповідачем не розглядались, твердження позивача про порушення його прав, як споживача, є безпідставними та необґрунтованими. З огляду на вимоги закону, право на заміну або повернення товару виникає у споживача за умови виявлення саме істотного недоліку протягом гарантійного строку, який виник з вини виробника товару. При цьому, для віднесення виявленого недоліку до числа істотних, недолік обов`язково повинен: роботи неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, бути таким, що виник з вини виробника товару, після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин та має бути наділеним хоча б однією з ознак, передбачених підпунктами «а»-«в» п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону у сукупності. Жодна із вказаних ознак сама по собі не може свідчити про наявність істотного недоліку у товарі та бути підставою для заміни товару. Проте позовна заява не містить доводів щодо наявності істотного недоліку у товарі позивача, за формальними ознаками виявлений позивачем можливий недолік не може вважатися істотним та не може бути підставою для задоволення вимоги щодо повернення коштів за товар.
Твердження позивача щодо реалізації їй «сірого» товару є безпідставними та не підтверджені жодними належними доказами. Придбаний нею принтер є оригінальною продукцією, яка була ввезена на територію України офіційним дистриб`ютором – іноземне підприємство «Логін».
Посилання позивача на відсутність України серед регіонів на вебсайті виробника, як на доказ відсутності офіційного сервісного обслуговування є помилковим, оскільки наявність або відсутність відповідного регіону на сайті не відображає фактичної мережі сервісного обслуговування. Водночас, відповідач зазначає про те, що існує українська версія вебсайту виробника - https://www.brother.ua/, яка наразі функціонує в обмеженому форматі, що зумовлено технічними та організаційними особливостями роботи компанії.
Також слід зауважити, що функції авторизованого сервісного центру на території України виконуються офіційним Дистриб`ютором (м. Київ, вул. Марко Вовчка, 18-А. При цьому, здійснення гарантійного ремонту через Дистриб`ютора жодним чином не покладає на споживача додаткових фінансових витрат, оскільки такий ремонт є безоплатним у межах гарантійних зобов`язань. Відтак доводи позивача є припущеннями та не свідчать ні про неоригінальність товару, ні про відсутність можливості його належного гарантійного обслуговування, у зв`язку з чим не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог. Таким чином, відповідач вжив усіх залежних від нього заходів для задоволення вимог споживача, передбачених чинним законодавством, тоді як сам позивач, зловживаючи наданими йому правами, чинив перешкоди для виконання обов`язків, покладених на відповідача. 
З приводу вимоги про відшкодування моральної шкоди, то у своїй позовній заяві позивач посилається лише на загальні підстави відшкодування моральної шкоди, визначені законодавством, але не вказує про заподіяння їй шкоди у розумінні, яке дається Законом України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» та не наводить жодного розрахунку з обґрунтуванням того, що їй дійсно були спричинені моральні страждання. Наявність моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн не доведено позивачем та не підтверджено жодними доказами. На підставі викладеного, представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.
Позивачем було надіслано суду відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначає, що відповідач надав декларації та сертифікати на цілу серію товарів. Проте вона придбала конкретний пристрій з унікальним серійним номером. Жоден із наданих документів не містить підтвердження легального ввезення та сертифікації саме її виробу. Надання документів «на партію» не є належним доказом того, що її пристрій був офіційно адаптований для ринку України. Це спроба приховати «сірий» імпорт за загальними деклараціями. Відповідач наполягає на ремонті в сервісному центрі, який позивач розцінює як кустарний. У документах виробника вказано мережу сервісних центрів лише у 4 країнах, серед яких країна-агресор російська федерація. Примус до взаємодії з інфраструктурою агресора є неприпустимим та порушує її права. «Сервіс» у Києві, на який посилається відповідач, не є офіційним центром виробника, а є внутрішньою структурою відповідача, тому вона не довіряє цій системі, де могли б бути сфабриковані докази «справності» пристрою. Дії відповідача викликають в неї стан постійного стресу, відчуття безсилля перед безкарністю «сірого» бізнесу, що прямо впливає на психологічний стан та гідність. Позивач просила відхилити аргументи відповідача як такі, що ґрунтуються на маніпуляціях загальними даними, та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представником відповідача надіслано суду заперечення, згідно з якими зазначення у декларації про відповідність декількох моделей принтерів не свідчить про її недійсність чи неналежність, оскільки така практика є звичайною та відповідає процедурі оцінки відповідності продукції. Виробник або уповноважена особа має право оформлювати одну декларацію щодо групи (серії) товарів одного типу, які мають спільні технічні характеристики, однакове призначення та виготовляються за єдиною конструктивною базою. Включення до декларації кількох моделей обумовлене тим, що відмінності між ними можуть стосуватися лише комплектації, функціональних опцій або неістотних технічних параметрів, що не впливають на відповідність вимогам технічних регламентів. Отже, саме по собі зазначення у декларації кількох моделей принтерів є належною та допустимою практикою і не може бути підставою для сумніву в чинності такого документа. Щодо неможливості ідентифікації серійного номеру товару на сайті виробника, представник відповідача зазначив, що позивач користується офіційною веб версією сайту виробника – https://atyourside.brother.co.uk/, яка призначена для британського ринку споживачів. Сам по собі факт відсутності інформації щодо серійного номера на регіональній версії сайту не свідчить про незаконне походження товару чи його підробку або неналежну якість, оскільки облік продукції, серійних номерів, гарантійної підтримки та сервісної реєстрації може здійснюватися виробником окремо залежно від ринку збуту та території реалізації товару. Спірний товар був реалізований для ринку України, а тому відсутність його серійного номера у базі даних британської версії сайту є логічною та пояснюється регіональним розмежуванням інформаційних ресурсів виробника. Позивач свідомо залишає поза увагою, що товар при продажу був забезпечений комплектом супровідної документації українською мовою, а саме: посібником із швидкого налаштування українською мовою, посібником з безпеки пристрою українською мовою, а також гарантійним талоном, оформленим різними мовами, у тому числі українською. Наявність зазначених документів свідчить про належне інформаційне забезпечення споживача та підтверджує введення товару в обіг з урахуванням вимог українського ринку. Сам по собі факт зазначення у окремих документах мережі сервісних центрів в інших державах та відсутність у такому переліку України не свідчить про незаконність реалізації товару чи його непризначеність для території України, оскільки такі відомості можуть мати інформаційний характер, бути неповними або стосуватися лише окремих регіональних сервісних програм виробника. Оскільки у своїй відповіді на відзив позивач не надала об`єктивних підтверджень неправомірним діям відповідача стосовно неї та завдання цими діями шкоди її правам, то представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.
В судовому засіданні позивач позов підтримала, з підстав викладених в позовній заяві, та просила його задовольнити. 
В судове засідання представник відповілача не з`явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності враховуючи правову позицію, викладену у відзиві на позовну заяву.
Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що 26.12.2025 року у магазині «COMFY», що належить відповідачу, за адресою: м. Вінниця, вул. М. Оводова, 51, позивачем придбано БФП кольорового друку Brother DCP-T420W з Wi-Fi за ціною 7599,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком (а.с. 28) та не заперечується відповідачем.
Відповідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Частиною першою статті 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.
Відповідно ч.ч. 1, 3 ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Пунктом 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті (ч. 3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Частиною 9 ст. 8 зазначеного Закону передбачено, що при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк.
Як слідує із доводів позовної заяви ОСОБА_1 при першій спробі запуску пристрій виявився технічно несправним, а саме не спрацювала базова функція закачування чорнила в систему друку, що унеможливлює використання товару за призначенням. Цей недолік, на її думку, є істотним, оскільки він робить неможливим використання товару згідно з його цільовим призначенням і виник з вини виробника (продавця). На підтвердження цьому ОСОБА_1 долучено фотознімок пристрою (а.с. 11-12).
Слід враховувати, що суд може розглядати подані у справі фотографії, відео як доказ у справі лише в тому випадку, якщо вони дають можливість суду встановити обставини, які входять до предмета доказування у справі. Тому, обов`язковими реквізитами електронного доказу, серед іншого, є фіксація дати та часу зйомки місця події тощо.
Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням.
Наведене узгоджується із висновком, сформованим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 червня 2023 року у справі № 916/3027/21 (провадження № 12-8гс23).
Отже, фотознімок не дає змогу встановити дати та часу зйомки місця події, а також наявність помилки під час роботи пристрою.
08.01.2026 року позивач надіслала ТОВ «Комфі Трейд» досудову претензію щодо повернення коштів за бракований товар (а.с. 14), а 16.01.2026 року відповідачем їй було надіслано лист, в якому повідомлено, що для задоволення її вимоги відсутня інформація про наявність істотних недоліків у товарі. Запропоновано провести діагностику товару в авторизованому сервісному центрі, передати товар на діагностику через їх магазин, або самостійно звернутися до сервісного центру. У разі виявлення істотних недоліків товару, буде замінено товар або повернуто кошти (а.с. 16).
Саме на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного дефекту продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця, оскільки частиною першою статті 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Вказаний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 23 жовтня 2019 року у справі № 559/388/17, провадження № 61-30670св18; від 14 січня 2021 року у справі № 755/11237/17, провадження № 61-39639св18; від 26 січня 2022 року у справі № 755/5301/16-ц, провадження № 61-5129св 21.
Відповідно до пп.12, 15 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад 14 календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Позивачем не надано доказів на підтвердження наявності істотного недоліку у товарі.
Суд зазначає, що позивачем було заявлено про призначення експертизи проте за рахунок відповідача, що суперечить вимогам закону. Від оплати експертизи позивач в судовому засіданні відмовилась та наполягала на продовженні справи на підставі наданих доказів.
Твердження позивача про реалізацію їй контрафактного товару, спростовується наданими відповідачем доказами (а.с. 41, 44-49).
З приводу неможливості позивачем ідентифікації серійного номеру товару на сайті виробника, то з цього приводу слід зазначити, що позивач користується офіційною веб версією сайту виробника – https://atyourside.brother.co.uk/, яка призначена для британського ринку споживачів, тому ринок збуту на Україні там не вказаний. Неможливість ідентифікації товару не свідчить про незаконне походження товару чи його підробку або неналежну якість. 
Таким чином, підсумовуючи викладене вище та приймаючи до уваги, що стороною позивача не доведено наявності підстав для розірвання договору та стягнення коштів, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог у цій частині, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Вимога про стягнення пені за своєю правовою природою є похідною від основної вимоги (про розірвання договору та повернення вартості товару у зв`язку з істотним недоліком). Відмова у задоволенні основної вимоги, з огляду на недоведеність позивачем юридичного складу, з яким закон пов`язує можливість її задоволення, виключає задоволення похідної вимоги.
За змістом статей 16 та 23 ЦК України, статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок порушення його прав.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 1 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19) відступила від попередньої правової позиції та сформулювала висновок, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору, у тому числі споживчого, може бути компенсована і в тих випадках, коли це прямо не передбачено умовами договору, та підлягає стягненню на підставі статей 16, 23 ЦК України і статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Реалізація споживачем права на відшкодування моральної шкоди не залежить від наявності одночасно шкоди життю, здоров`ю або майну.
Водночас обов`язковими умовами задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди залишаються: (1) доведений факт порушення прав споживача з боку відповідача; (2) наявність моральних страждань, понесених позивачем; (3) прямий причинний зв`язок між таким порушенням і моральними стражданнями; (4) обґрунтований розмір грошового відшкодування.
Оскільки судом не встановлено жодних порушень прав позивача як споживача з боку відповідача (зокрема, не доведено наявності у товарі істотного недоліку, виробничого характеру недоліку та протиправності поведінки продавця у спірний період), відсутня перша і ключова умова для задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди. За відсутності у поведінці відповідача ознак протиправності, правові підстави для стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн. також відсутні, тому вимога в цій частині задоволенню не підлягає.
Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 09.10.1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 13.05.1980 року в справі Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05.2013 року в справі Наталія Михайленко проти України (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із тим, що позивач був звільнений від сплати судового збору, його слід компенсувати за рахунок держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 4, 6, 8, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 16, 23, 665, 679, 698 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про захист прав споживачів шляхомрозірвання договору купівлі-продажу, повернення коштів та стягнення моральної шкоди.
Судовий збір компенсувати за рахунок держави.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складений 11.07.2026 року.

Суддя: