КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ 

Справа №552/10099/25 
Провадження № 2/552/981/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2026 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді – Кузіної Ж.В.
секретар судового засідання - Гасанової Т. С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Полтави цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит посилаючись на те, що 07.04.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит № 6213058, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надав відповідачу грошові кошти у сумі 3 000 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язалася повернути кредит, проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на строки/терміни, що встановлені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. 
26.07.2023 року між позивачем та ТОВ «Мілоан» укладено Договір відступлення права вимоги №101-МЛ та позивач набув право вимоги до відповідача. 
Відповідач свої зобов`язання, які встановленні кредитним договором не виконала. У зв`язку із відсутністю виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитом, яку відповідач добровільно не повертає, в розмірі 12 090 грн., яка складається з: 3000 грн. – прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8 520 грн. – прострочена заборгованість за сумою відсотків; 570 грн. – прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту, яку позивач просив стягнути разом з судовими витратами.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 12 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та витребуванням доказів по справі.
13.04.2026 від відповідача ОСОБА_1 надійшли на адресу суду додаткові пояснення в яких вона зазначила, що 07.04.2023 подала заяву на кредит, котру вона вважала дійсним договором. Відповідно до погоджених умов кредитування сума погодженого кредиту становила 3 000,00 грн., строком на 7 днів, комісія 570 грн. під відсотки в розмірі 420 грн, тобто 2% за день користування. В особистому кабінеті на інтернет сайті miloan.ua з`явилась інформація про погодження кредиту на суму 3 000 гривень. Ввечері, того ж дня, вона в особистому кабінеті підтвердила переказ коштів і миттєво отримала гроші на свою картку Будь-яких додаткових договорів про споживчий кредит № 6213058, вона не підписувала і не була із ними ознайомлена. З умовами кредитування на які посилається позивач вона не була ознайомлена і на них не погоджувалась, ніякий кредитний договір, окрім анкети - заяви на кредит № 6213058 не підписувала цифровим ідентифікатором. Також зазначила, що позивач не надав підтвердження того, що ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за анкетою заявою на кредит №6213058 в якому вона є боржником. Вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення в сумі 3 990,00 грн.
Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, причина неявки невідома. Відзив на позовну заяву відповідно до норм ст. 178 ЦПК України не надавала, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надходило.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, які в судове засідання не з`явилися.
Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 07.04.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит № 6213058. 
Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Мілоан» надав відповідачу кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. на строк передбачений договором, який складає 97 днів.
Згідно п.1.5.2 Кредитного договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 420 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою 2 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.
Згідно п.1.5.3 Кредитного договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 8 100 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою 3 %, які нараховуються за кожен день користування протягом поточного періоду.
Відповідно до п.1.5.1 цього ж договору комісія за надання кредиту складає 570 грн., яка нараховується за ставкою 19 % від суми кредиту одноразово.
Згідно п.1.6. цього ж договору процентна ставка фіксована.
В свою чергу, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
У відповідності до умов договору, його підписання здійснювалось електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Відповідно до довідки б/н від 10.09.2025 підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підписала кредитний договір одноразовим ідентифікатором U92364, 07.04.2023 року о 19:05 годині, номер телефону на який відправлено ідентифікатор +380996087025. Цей же номер телефону збігається з номером, що зазначений відповідачем у додаткових поясненнях.
Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, кредитний договір між ТОВ Мілоан та відповідачем не був би укладений.
Після чого, укладений Кредитний договір розміщено в особистому кабінеті відповідача, якій в свою чергу перераховані кошти, відповідно до умов п. 2.1 кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти зареєстрованої відповідачем в особистому кабінеті та визначеної в кредитному договорі, що підтверджується платіжним дорученням на користь відповідача від кредитодавця.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
26.07.2023 року між позивачем та ТОВ «Мілоан» укладено Договір відступлення права вимоги №101-МЛ, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором.
Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги, та у відповідності до статті 512 Цивільного кодексу України позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за кредитним договором № 6213058 від 07.04.2023 року, що укладений між кредитодавцем та відповідачем.
З метою захисту персональних даних інших боржників позивач не надав до суду повний реєстр, тому користуючись частиною 2 статті 95 ЦПК України надав до суду Витяг з Реєстру боржників який містить данні лише відповідача, адже він є стороною цивільної справи у суді.
Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Позивачем на адресу відповідача направлялась письмова претензія про погашення кредитної заборгованості вих. №22905485 від 04.11.2025 року. 
Заборгованість за кредитним договором не погашена та складається з 3000 грн. – прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8520 грн. – прострочена заборгованість за сумою відсотків; 570 грн. – прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту.
Таким чином, в порушення умов кредитних договорів, а також вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаними вище договорами не виконав.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Враховуючи встановлені судом обставини та надані сторонами докази, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню.
Що стосується додаткових пояснень відповідача про не визнання позовних вимог, то суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на банківську карту, яку вона вказувала в особистому кабінеті, отримала кредитні кошти. Перед перерахуванням коштів кредитодавець здійснив верифікацію доданої відповідачем банківської карти.
Крім того, ухвалою від 12.12.2025 року витребувано з Акціонерного товариства «Універсал Банк» інформацію щодо надходження на банківську картку НОМЕР_1 , за період з 07.04.2023 року по 12.04.2023 коштів в розмірі 3 000 грн.
01.01.2026 за вих.. ЕП-12 на адресу суду надійшла відповідь від АТ «Універсал Банк» де зазначено, що банківська карта № НОМЕР_2 емітована банком на ім`я ОСОБА_1 . Транзакція, здійснена за період з 07.04.2023 по 12.04.2023 в сумі 3 000 грн. на банківську карту № НОМЕР_2 була успішною. Грошові кошти за цією транзакцією зараховані на відповідний рахунок власника.
Відповідач також не оспорює факт отримання коштів від первісного кредитора, а підтверджено у додаткових поясненнях.
Враховуючи вищевикладене, в разі якщо б відповідач не укладала кредитний договір, то вона б мала повернути кошти, які були перераховані кредитодавцем на її рахунок, проте вона отримала кошти і користувалася ними, що підтверджує укладення кредитного договору між ними.
Ч.1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Нормами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідач у ході розгляду справи не зверталася з позовними вимогами щодо визнання кредитного договору, його частин недійсними чи несправедливим, а тому у суду відсутні підстави виходити за межі заявлених позовних вимог.
У ЦПК України визначено види судових витрат.
 
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
 
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
 
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, акт наданих послуг №Д/9610 від 12.11.2025 року, детальний опис наданих послуг до Акту наданих послуг № Д/9610 за договором про надання правничої допомоги від 01.07.2025 року.
 
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
 
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо,
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідач не зверталась на адресу суду з заявою щодо зменшення витрат на правничу допомогу.
Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Крім суми заборгованості, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,12,81,141, 259,263-265,268 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 6213058 від 07.04.2023 року в розмірі 12 090 грн., судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 8 000 грн., а всього 22 512 грн. 40 коп. (двадцять дві тисячі п`ятсот дванадцять гривень сорок копійок).
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасники справи:
Позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (місце знаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, ідентифікаційний код ЄДРПОУ 35234236);
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).
Головуючий Ж.В. Кузіна