Справа № 724/1248/26 	
Провадження № 2/724/720/26	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

03 липня 2026 року  Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Скрипника С.М.
за участі секретаря судового засідання: Філіпчука Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду в місті Хотині Чернівецької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.
В квітні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.05.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та  ОСОБА_1 укладено договір № 538270-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». 
ТОВ «Бізнес Позика» 18.05.2025 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 538270-КС-001 про надання кредиту, відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору, на умовах визначених офертою.
З метою укладення договору ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UА-2125, на номер телефону НОМЕР_1 , (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який відповідачем було введено/відправлено.
Договір № 210144-КС-007 про надання кредиту підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити відсотки за користування кредитом у порядку та на умовах визначених у договорі.
Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,7 відсотків за кожен день користування кредитом. 
Позивач зазначав, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (котра вказана позичальником при заповненні анкетних даних), що підтверджується довідкою про перерахування коштів. 
Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, а лише частково сплатив кошти на загальну суму 960,00 грн., тобто вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту, у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором. 
Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором № 538270-КС-001, відтак станом на 07.04.2026 року наявна заборгованість в розмірі 13455,00 гривні, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 5000,00 гривень; суми прострочених платежів по процентах – 5390,00 гривень, суми заборгованості по штрафам – 0,00гривень; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України – 2400,00 гривень; суми прострочених платежів за комісією – 665,00грн.
ОСОБА_1 , через веб-сайт кредитодавця шляхом введення логіну особистого кабінету та паролю особистого кабінету, ввійшов до особистого кабінету та через інформаційно-телекомунікаційну систему подав заявку на отримання кредиту, де відповідно вказав номер свого поточного (карткового) рахунку.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 538270-КС-001 про надання кредиту від 18.05.2025 року у розмірі 13455,00 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту – 5000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах – 5390,00 грн., суми заборгованості по штрафам – 0,00 грн.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України – 2400,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією – 665,00грн., а також  сплачений судовий збір 2662,40 гривень.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Хотинського районного суду від 04 травня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» у судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просить суд розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1  в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, шляхом направлення кореспонденції на адресу реєстрації, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду із відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
За змістом ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача.
Враховуючи той факт, що відповідач  ОСОБА_1  у розумінні ст. 130 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не надав відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа слухалась за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 18.05.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та  ОСОБА_1 укладено договір № 53870-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ОСОБА_1 , через веб-сайт кредитодавця шляхом введення логіну особистого кабінету та паролю особистого кабінету, ввійшов до особистого кабінету та з особистого кабінету через інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подав заявку на отримання кредиту, де відповідно вказав номер свого поточного (карткового) рахунку (а.с.22-52).
Згідно п.2.1., 2.7. договору, кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 5000,00грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти з користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів.
Строк, на який надається кредит – 24 тижні (п.2.3.).
Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 0,7% фіксована, є незмінною протягом усього строку договору (п.2.3.).
Комісія за видачу кредиту – 1000,00грн. Комісія нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту (п.2.5.).
Строк дії договору - до 02.11.2025 року (п. 2.8.).
Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту – 10229,80грн. (п.2.9.).
Згідно п.2.10. договору, загальні витрати за кредитом – 5229,80грн.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка 2543,82% (п.2.11.). Денна процентна ставка - 0,62% (п. 2.12.).
Дата повернення кредиту – 02.11.2025 року (п.2.14.).
У пп. 4.2.2. договору, сторонами на момент укладення договору встановлено графік платежів.
Відповідно до п.10.2. договору, позичальнику здійснюється нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою, починаючи з першого дня користування кредитом. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 0,7% фіксована.
ТОВ «Бізнес Позика» 18.05.2025 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 538270-КС-001 про надання кредиту (а.с.32,33).
18 травня 2025 року ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 538270-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (а.с.43).
18 травня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика та ОСОБА_1 , було укладено Договір № 538270-КС-001 про надання кредиту, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2125 у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
18.05.2025 року відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-4307 підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 18-21).
До матеріалів справи позивачем додано візуальну форму послідовності дій клієнта (а.с.53).
Згідно анкети клієнта (витяг з інфомаційно-телекомунікаційної системи – https://my.tpozyka.com) ОСОБА_1 зазначено анкетні дані: адреси місця реєстрації та проживання, РНОКПП, номер паспорта, фінансовий номер телефону, електронну адресу. А також зазначено суму бажаного кредиту – 5000,00 грн., дату отримання кредиту – 18.05.2025р., номер банківського рахунку НОМЕР_2 (а.с.54).
ТОВ «Профітгід», в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020р. та на підставі платіжної інструкції відправника, підтверджено здійснення успішного переказу коштів на рахунок отримувача: платник – ТОВ «Бізнес позика», номер транзакції 44758-80089-44884, дата/час переказу – 18.05.2025р., сума – 5000,00грн., номер платіжної картки отримувача – НОМЕР_3 , емітент – Монобанк (Універсал банк), призначення платежу – перерахування коштів ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 , згідно кредитного договору № 538270-КС-001 від 18.05.2025р. (а.с.55).
В матеріалах справи також містяться Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика» (а.с.56-68).
Згідно довідки про стан заборгованості ОСОБА_1 за договором № 538270-КС-001 про надання кредиту від 18.05.225 року станом на 07.04.2026р., загальна заборгованість за договором – 13455,00грн., заборгованість за кредитом – 5000,00грн., заборгованість по відсотках – 5390,00грн., заборгованість по комісії – 665,00грн., заборгованість по штрафам – 2400,00грн. (а.с.17).
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 538270-КС-001 від 18.05.2025 року відповідач не виконав умов договору, тому станом на 08.04.2026 року утворилася заборгованість на загальну суму 13455,00 грн.: за кредитом – 5000,00грн., по відсотках – 5390,00грн., по комісії – 665,00грн., по відсотках за ст. 625 ЦК України – 2400,00грн. (а.с.14-16).
З відповіді АТ «Універсал банк» № БТ/Е-19627 від 13.05.2026 року наданої на запит суду, вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 та відкрито банківський рахунок для її обслуговування. Згідно руху коштів з картковим рахунком, спеціальним платіжним засобом до якого є картка № НОМЕР_2 за період з 18.05.2025 по 02.11.2025 року на платіжну картку № НОМЕР_2 було зараховано платіж у сумі 5000 грн. 

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
У частині першій статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України)
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом пере направлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом пере направлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України.
За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Зі змісту договору № 538270-КС-001 про надання кредиту від 18.05.2025 року, укладеного між ТОВ «Бізнес Позика» та  ОСОБА_1  вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
Оскільки кредитний договір укладений на сайті позикодавця та підписаний ОСОБА_1 , його одноразовим ідентифікатором U-2125, без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором та без здійснення входу на сайті товариства, такий договір не був би укладений.
Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21).
Договір містить податковий номер ОСОБА_1 , номер паспорту, адресу, номер телефону, адресу електронної пошти, номер електронного платіжного засобу.
Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» такі правочини вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивачем надано належні та допустимі докази укладення договору № 538270-КС-001 про надання кредиту від 18.05.2025 року та отримання відповідачем кредитних коштів на загальну суму 5000,00 гривень.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За умовами укладеного між сторонами кредитного договору встановлений строк користування кредитними коштами - 24 тижні; стандартна фіксована процентна ставка в день – 0,7%, термін дії договору - до 02.11.2025 року.
Тобто сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування за користування кредитними коштами (ст.1048 ЦК України).
Таким чином, за умовами договору №538270-КС-001 про надання кредиту від 18.05.2025 року, сторони погодили строк кредитування 24 тижні, тобто з 18.05.2025 року (дня видачі кредитних коштів) по 02.11.2025 року.
Обґрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми прострочених платежів по процентах на загальну суму 5390,00грн., які нараховані в межах строку дії кредитного договору.
Отже, вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по нарахованим відсоткам також є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимоги про стягнення комісії за надання кредиту.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
За приписами ч. 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на тому, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит).
Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 01.04.2024 року у справі № 496/3134/19.
Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах.
Комісія за видачу кредиту передбачена умовами кредитного договору (п.2.5. договору), який був підписаний відповідачем, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії «за видачу кредиту» до загальних витрат за споживчим кредитом та порядком сплати такої комісії.
Отже, як вбачається з умов даного кредитного договору встановлення комісії за надання кредиту є правомірним, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за видачу кредиту, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.
Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність нарахування комісії, пов`язаної з видачею кредиту.
Щодо вимог про стягнення процентів в порядку ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Умовами кредитного договору встановлено, що у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів) та/або суми кредиту у визначені цим Договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700000% (сімсот тисяч) процентів річних від суми заборгованості в силу положень ст. 625 Цивільного кодексу України. Проценти річних нараховуються за кожен день прострочення на суму заборгованості, що включає прострочені проценти за користування кредитом та/або суму простроченої комісії та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього договору передбачають сплату комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів) та/або суму неповернутого кредиту, та не нараховуються на раніше нараховані проценти на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України. При цьому проценти річних нараховуються на суму заборгованості за кожен день прострочення у сумі, що не перевищує 2 (два) відсотки від неповернутої позичальником суми кредиту. Кредитодавець не нараховує проценти річних відповідно до цього пункту Договору на суму заборгованості, яка є меншою ніж 100 (сто) гривень 00 копійок. Сукупна сума нарахованих процентів річних на підставі цього пункту Договору та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання зобов`язань на підставі договору, не може перевищувати половини суми Кредиту, одержаної позичальником від кредитодавця за цим договором, з урахуванням додаткових грошових коштів, одержаних позичальником від кредитодавця на підставі укладених додаткових угод до цього договору, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. (п.7.5.).
Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Нараховані позивачем проценти в порядку ст. 625 ЦК України в розмірі 2400,00 грн., суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 процентів, нарахованих в порядку ст. 625 ЦК України, в розмірі 2400,00 грн. є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають.
Згідно з положеннями ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 12  ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 77, ст. 79, ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Позивачем було надано достатні докази на підтвердження порушення відповідачем умов кредитного договору та розміру заборгованості, проте відповідачем доказів на спростування вказаних обставин не надано.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) виснувала, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Отже, в силу положень ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності укладеного між сторонами правочину, оскільки у встановленому порядку договір (або окремі його частини) недійсним не визнаний.
Доказів того, що ОСОБА_1 сплатив заборгованість за кредитним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку.
З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково, а саме, в розмірі 11055,00 грн., з яких: 5000,00 грн. – заборгованість за кредитом, 5390,00 грн. – заборгованість за нарахованими процентами, 665,00грн. - заборгованість по комісії.

Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (82,16%).
При розподілі судових витрат по оплаті судового збору, суд враховує пропорційність задоволених вимог.
Позов заявлено всього на суму 13455,00 грн., а задоволено 11055,00 грн., тобто на 82,16 % (11055,00 грн. х 100 % / 13455,00грн. = 82,16 % ).
А саме, позовні вимоги задоволені на 82,16%, - 2662,40 грн. х 82,16% = 2187,43 грн. судового збору за розгляд справи в суді, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.525,526,612,1050 ЦК України, ст. ст.ст.258 - 260,263 265, 279 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, будинок, 26, офіс 411, код ЄДРПОУ: 41084239) заборгованість за договором № 538270-КС-001 про надання кредиту від 18.05.2025 року,  у розмірі 11055,00 (одинадцять тисяч п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту – 5000,00 гривень, суми прострочених платежів по відсоткам – 5390,00 гривень, суми прострочених платежів за комісією – 665,00грн.
Стягнути з ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, будинок, 26, офіс 411, Код ЄДРПОУ 41084239) судовий збір у розмірі 2187,43  (дві тисячі сто вісімдесят сім) гривень 43 копійки.
В іншій частині вимог відмовити.
Копію заочного рішення направити сторонам.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», адреса місця знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок, 26, офіс 411, Код ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач: ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Повне рішення складено 03 липня 2026 року.

Суддя: 	Сергій Миколайович СКРИПНИК